Справа № 462/7487/13-ц                        Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О. 
Провадження № 22-ц/811/3348/19                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 грудня 2020 року м.Львів
Справа № 462/7487/13
       Провадження № 22ц/811/3348/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Савуляка Р.В.,Шандри М.М.,
секретар Іванова О.О.
з участю:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 
на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова, постановлену у м. Львові 23 вересня 2019 року у складі судді  Боровкова Д.О.,
у справі         
за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача,-

встановив:
Представник заявника звернувся із заявою, у якій просить замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника – ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2013 року солідарно стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» 24 795, 78 доларів США, 163 244 грн. штрафних санкцій, а також 3 441грн. судових витрат. Зазначає, що 31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право грошової вимоги відносно боржника ОСОБА_4 та поручителів ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за кредитним договором № CL- 601/41/2007 від 2 листопада 2007 року. Просить заяву задовольнити.
Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 23 вересня 2019 року задоволено заяву представника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача. 
Замінено стягувача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах, виданих Залізничним районним судом м. Львова у справі за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL- 601/41/2007 від 2 листопада 2007 року у розмірі 2 4795, 78 доларів США, 163 244 грн. штрафних санкцій, 3441,00 грн. судових витрат.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 . Вважає, що така постановлена з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні усіх фактичних обставин справи, за відсутності доказів, які необхідні для розгляду заяви про заміну стягувача, а тому така ухвала є незаконною. Вказує, що з умовами договору факторингу від 31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», укладенням якого заявник обґрунтовує підстави для заміни сторони виконавчого провадження, вбачається обов`язок фактора перерахувати клієнту всі обов`язкові платежі, зокрема суму фінансування у розмірі 680 000 грн. протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору, на банківський рахунок. Право вимоги за кредитними договорами виникає в момент підписання акту прийому – передачі реєстру боржників, за умови виконання фактором своїх зобов`язань. Вважає, що у зв`язку з відсутністю доказів виконання умов договору факторингу щодо оплати загальної суми фінансування, неможливо встановити, чи набуло ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_6 та чи мало право на передачу цих прав заявнику. Крім того, заявником не було доведено факт переходу до фактора права вимоги сплати від боржника витрат на судовий збір.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.
       Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Ухвала суду першої інстанції мотивовано наступним.
Згідно із ч.1 та ч.5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. 
Встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2013 року ухвалено солідарно стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» борг за кредитним договором № № CL- 601/41/2007 від 2 листопада 2007 року у розмірі 24 795 доларів США 78 центів США, 163 244 грн. штрафних санкцій, 3 441 грн. судових витрат.
21 вересня 2015 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчі листи № 462/7487/13-ц про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТзОВ «ОТП Факторінг Україна».
Постановою головного державного виконавця Залізничного віділлу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Марщівською І.П. від 29 грудня 2017 року виконавчий лист №462/7487/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 527 309,19 грн. повернутий стягувачу.
Встановлено, що 31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право грошової вимоги відносно боржника ОСОБА_4 та поручителів ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за кредитним договором.
Суду не надано доказів того, що на час розгляду заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача в провадженні органів виконавчої служби перебувають виконавчі документи з примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № CL- 601/41/2007 від 2 листопада 2007 року.
Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача. 
З урахуванням встановленого, судом вірно замінено первісного стягувача на ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючисьст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

      Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без змін.

     Ухвалу  Залізничного районного суду м.Львова від 23 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий 

Судді