Справа № 0306/3498/2012 	Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л. 	
Провадження № 22-ц/802/1241/20  Категорія: 39 	  Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
18 грудня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,
секретар Концевич Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»  про заміну сторони у виконавчому провадженні в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2020 року,-
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»)   звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
В обґрунтування заяви зазначало, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2012 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 07.05.2020 укладено Договір № 2242/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до вказаного договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Відповідно до Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором № 001-02057-121007 від 12.10.2007 в сумі 5848,82 грн.
Просило замінити первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчим листом, на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області у справі № 0306/3498/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу на його правонаступника - ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.10.2020 заяву задоволено.
Замінено сторону у відносинах, пов`язаних з виконанням рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2012 у справі за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № 001-02057-121007 від 12.10.2007 (справа № 0306/3498/2012, провадження № 2/0306/903/2012): Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» «Надра» (код за ЄДРПОУ: 34047020) на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ» (код за ЄДРПОУ: 35625014).
В апеляційній скарзі боржник  ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не повно і всебічно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. 
Інші учасники справи не скористалися своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу.
В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 18.12.2020, тобто, дата складення повного судового рішення.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів. 
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2012 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-02057-121007 від 12.10.2007 в розмірі 4582,83 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати по справі в сумі 214 грн. 60 коп.
На виконання зазначеного рішення суду 23.08.2012 видано виконавчі листи.
Зі змісту копії протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-03-27-000127-а вбачається, що переможцем електронних торгів активів ПАТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.41).
Між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 07.05.2020 укладено Договір № 2242/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до вказаного договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. (а.с. 37-39)
Відповідно до п. 4. вищевказаного договору, сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основними договорами, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 1 919 516,34 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів.
Згідно з пунктом 14 договору № 2242/К від 07.05.2020, цей договорі набирає чинності з дати його підписання сторонами і скраплений відтисками печаток сторін.
Відповідно до Витягу з Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1  за кредитним договором № 001-02057-121007 від 12.10.2007 в сумі 4522,83 грн. (а.с. 40).
Боржником не надано доказів на підтвердження порушення сторонами вимог законодавства при укладенні договору №2242/К від 07.05.2020 про відступлення прав вимог.
Таким чином, заявник ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора згідно з статтями 512 - 517 ЦК України, а отже, всіх процесуальних прав та відповідних обов`язків.
Згідно з частинами 1-3 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Частиною 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Так як між ТОВ «ФК «ЄАПБ»  (новий кредитор) та АТ «Дельта Банк» (первісний кредитор) був укладений договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло всіх прав кредитора за кредитним договором № 001-02057-121007 від 12.10.2007, боржником за яким є  ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Доводи боржника про те, що виконавче провадження по виконанню рішення про стягнення кредитної заборгованості з  ОСОБА_1 не відкривалось, а тому підстав для заміни сторони виконавчого провадження не було, є безпідставними з огляду на вищенаведене.
Аргументи боржника щодо закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та заміну судом сторони у виконавчому провадженні, яке не може бути відкрито, апеляційний суд відхиляє, оскільки питання про пропуск цих строків чи їх поновлення, буде вирішуватись державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження. Питання про закінчення строків пред`явлення виконавчих документів не з`ясовуються судом при вирішенні заяв про заміну сторони виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги в частині ухвалення судом рішення на підставі неналежних доказів через ненадання представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» оригіналів первинних документів на підтвердження переходу права вимоги за відповідним договором є безпідставними.
Зокрема, положення статті 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
З урахуванням викладеного, за відсутності у справі доказів щодо спростування презумпції правомірності договору, підстави для відмови у задоволенні заяви через ненадання оригіналів первинних документів відсутні.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, при їх дослідженні та встановленні, судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала має бути залишена без змін.
Керуючись ст.ст. 268,  367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий        

Судді: