ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/215/20                                        Головуючий суддя І інстанції Гребенюк В.В.
Провадження № 33/818/362/20                                Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його захисника – адвоката Старостіної К.О., а також перекладача Живокоренцева А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката Старостіної К.О. на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року, стосовно ОСОБА_1 , - 
в с т а н о в и в:
Цією постановою 
ОСОБА_1 , 1966 року народження, громадянин Узбекістану, працевлаштований, мешканець м. Харкова,
- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
З ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
       Постановою встановлено, що 09.01.2020 року о 10 год. 45 хв. В м. Харкові по вул. Вернадського, 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Лада Ларгус», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Драгер Алкотест 7510, в присутності двох свідків. Ркзультат огляду – 0,48 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 29 А ПДР України – заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що у названий день щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 329856. 

       В апеляційній скарзі, захисник Старостіна К.О. просила судову постанову скасувати, а матеріали справи направити на новий розгляд до Червонозаводського районного суду м. Харкова, посилаючись на те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим порушив його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його право на захисника та перекладача. Матвеєву В.М. не було відомо порядок встановлення стану алкогольного сп`яніння.

       Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Старостіної К.О., які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.
       Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, правопорушник не заявляв будь-яких клопотань в суді апеляційної інстанції, в тому числі щодо допиту свідків, зазначених працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення.
       Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.
       Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на докази, а саме на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, результат проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, відомості акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапорт працівника поліції, а також відомості відеозапису бодікамер працівників поліції.
       Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (арк. 1), ОСОБА_1 керував автомобілем Лада в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Алкотест 7510 в присутності двох свідків.
       З відомостями, які зазначені у протоколі ОСОБА_1 був ознайомлений про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі. Також, матеріали справи не містять будь-яких заперечень ОСОБА_1 , щодо цих відомостей, що свідчить про його згоду з відомостями, зазначеними у протоколі.
       Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися.
       Крім того, відповідно до роздруківки алкотестеру Драгер вбачається, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складає 0,48 проміле. (арк. 2А)
З цим результатом ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його беззаперечний власноручний підпис у роздруківці газоаналізатора Драгер. Також згода ОСОБА_1 із результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується наявним власноручним підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «..з результатами згоден» (арк. 3).
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки події, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до їх письмових пояснень вбачається, що 09.01.2020 року о 10.55 год. вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків, бо поліцейські виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота. Поліцейські на камеру пояснили права та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку водій погодився пройти огляд із застосуванням приладу Драгер Алкотест в присутності двох свідків. Результат приладу показав 0,48 проміле (позитивний). Далі інспектори запропонували пройти огляд у медичному заклад, якщо не згоден з результатом, на що водій відмовився.
Крім того, відповідно відомостей відеозапису бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил Дорожнього руху України, за що стосовно останнього була винесена постанова працівниками поліції, за копію якої він розписався та отримав її. З запису вбачається, що працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 російською мовою та ОСОБА_1 їх повністю розуміє та спілкується без будь-яких труднощів. Під час цього спілкування працівники поліції встановили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 не заперечував, що напередодні вживав алкогольні напої. Працівники поліції, за участю двох свідків, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, роз`яснив йому при цьому, що він також має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, або зовсім відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Після продуття алкотестеру Драгер ОСОБА_1 був ознайомлений з результатом, який склав 0,48 проміле. Працівниками поліції йому було запропоновано, у разі незгоди із результатом, проїхати у медичний заклад для подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у цьому закладі. З відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 погодився із результатом огляду на місці його зупинки та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.
Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
       У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 09.01.2020 року був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням технічного засобу Драгер Алкотест 7510 та був згоден із результатом цього огляду, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України. Також, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 заявляв працівникам поліції будь-які клопотання щодо проведення додаткового медичного огляду або залучення захисника для отримання своєчасної юридичної допомоги, погодившись з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 не звертався до працівників поліції із клопотанням про залучення перекладача.
Крім того, відповідно до рапорту інспектора поліції (арк. 6) вбачається, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, а його автомобіль залишено на місці його зупинки, оскільки він припаркований без порушень ПДР України.
Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до вимогч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньоготруху.
Отже, твердження апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст.. 33 КУпАП є необґрунтованими.
       Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема – пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. 
Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_4 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Між тим, відповідно до вимог ч.2 ст. 38 КУпАП вбачається, що якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністаривне правопорушення (арк. 1) ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАп 09.01.2020 року.
Постанова суду першої інстанції винесена 14.02.2020 року, тобто суд першої інстанції виконав вимоги ч.2 ст. 38 КУпАП, а тому відсутні правові та фактичні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
       Відмовити у задоволенні клопотання захисника Старостіної К.О. щодо закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП.
Апеляційну скаргу захисника Старостіної К.О. - залишити без задоволення, а постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                С.К. Шабельніков