Головуючий суду 1 інстанції - Третяк О.Г.
Доповідач -Коновалова В.А.

Справа № 409/647/17
Провадження № 22-ц/810/723/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                            
                                            ПОСТАНОВА
Іменем України
09 грудня 2020 року                                                                               м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Луганської В.М.,
за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,
учасники справи:
позивач - Дочірнє підприємство «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 
на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 09 вересня 2020 року, ухвалене у складі судді Третяка О.Г. в смт Білокуракине Луганської області,
за позовом Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2017 року Дочірнє підприємство «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, в обґрунтування якого вказало, що 03 жовтня 2016 року між Дочірнім підприємством «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг, за умовами якого, позивач зобов`язується надати ОСОБА_1 послуги сільськогосподарською технікою та обладнанням відповідно до КВЕД, а саме послуги на посів та збір соняшнику, послуги по очищенню ЗАВ-40, послуги по зберіганню насіння. Відповідачем було погоджено та підписано акт здачі-передачі робіт на суму 295108,97 грн.
Проте, ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором не виконала, на неодноразові звернення позивача відмовляється виконувати умови договору.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 борг за надані послуги Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» згідно специфікації у розмірі 295108,97 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 09 вересня 2020 року позов Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» до ОСОБА_1 задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» борг за надані послуги у сумі 295108 грн 97 коп. Вирішено питання про судові витрати.
Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що 03 жовтня 2016 року між сторонами по справі було укладено та підписано договір про надання послуг позивачем на посів та збір соняшнику, послуги по очищенню ЗАВ-40, послуги по зберіганню насіння. Сторонами було погоджено та підписано акт здачі-прийняття робіт від 03 жовтня 2016 року на суму 295108 грн 97 коп. Відповідач заборгованість за договором не сплатив. Позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити борг за договором надання послуг 02 березня 2017 року. Поясненнями свідка ОСОБА_3 підтверджено факт укладання договору про надання послуг позивачем та його виконання з боку ДП АПК «УкрАгроСтар» на суму 295108 грн 97 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 09 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 вказує на те, що відповідно до пункту 2.1 договору про надання послуг від 03 жовтня 2016 року вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання по результатам кожного календарного місяці та фіксується в актах про надання послуг. 
Отже, сторони розуміючи, що робота буде тривати тривалий термін встановлюють період здачі-приймання послуг в місяцях. Підтвердження виконаних послуг повинно було відбувати щомісяця. Матеріали додані до позовної заяви не містять актів здачі-приймання по місячно.
Наданий позивачем до суду акт здачі-прийняття робіт від 03 жовтня 2016 року не є належним, достатнім та достовірним доказом.
З акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), що міститься в матеріалах справи, не можна встановити на підставі якого договору було складено даний акт, оскільки він не містить жодних посилань на виконання конкретного договору. 
При цьому послуги зазначені в акті здачі-прийняття (надання послуг) вимагають тривалого періоду для виконання, саме виконання послуг не могло відбутися протягом одного дня.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року Дочірньому підприємству «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» роз`яснювалося право подати до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Копію ухвали Луганського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу Дочірнє підприємство «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» отримало 20 жовтня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 21).
Копію ухвали Луганського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року про відкриття апеляційного провадження  ОСОБА_1 отримала 23 жовтня 2020 року, її представник ОСОБА_2 отримала 19 жовтня 2020 року про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (т.2 а.с. 17,20).
В судовому засіданні представник Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар», який приймав участь в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу не визнав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце повідомлений належним чином і в установленому законом порядку.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що 03 жовтня 2016 року між сторонами по справі було укладено та підписано договір про надання послуг позивачем на посів та збір соняшнику, послуги по очищенню ЗАВ-40, послуги по зберіганню насіння. Сторонами було погоджено та підписано акт здачі-прийняття робіт від 03 жовтня 2016 року на суму 295108 грн 97 коп. Відповідач заборгованість за договором не сплатив. Позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити борг за договором надання послуг 02 березня 2017 року. Поясненнями свідка ОСОБА_3 підтверджено факт укладання договору про надання послуг позивачем та його виконання з боку ДП АПК «УкрАгроСтар» на суму 295108 грн 97 коп. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов із порушенням норм права, з огляду на таке.
Згідно частини п`ятої статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак, даним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Суд першої інстанції в порушення частини 4 статті 265 ЦПК України, згідно якої рішення суду, у тому числі, складається з мотивувальної частини із зазначенням: 1) фактичних обставин, встановлених судом, та змісту спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) доказів, відхилених судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування, зазначив лише фактичні обставини.
Суд першої інстанції не надав правової оцінки наданим позивачем доказам, та наведеним відповідачем доводам, тобто не здійснив юридичної оцінки усіх фактичних обставин справи та доводів сторін, а обмежився лише зазначенням, що між сторонами 03 жовтня 2016 року укладено договір про надання послуг та погоджено і підписано акт здачі-прийняття робіт від 03 жовтня 2016 року на суму 295108 грн 97 коп., яку відповідач не сплатив. 
Із матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2016 року між Дочірнім підприємством «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» до ОСОБА_1 у письмовій формі укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги сільськогосподарською технікою, обладнанням, в порядку та на умовах, визначених у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

В специфікації до договору від 03 жовтня 2016 року зазначено найменування та опис робіт, а саме: послуги по посіву та збору соняшнику, послуги по очищенню ЗАВ-40, послуги по зберіганню насіння та загальна сума робіт 295108,97 грн.
Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, які виникають із договору про надання послуг, які є триваючими у виконанні.
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими  відповідно до актів цивільного  законодавства  (частина перша статті 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).
За змістом частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
 У частині першій статті 903 ЦК України зазначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
В пункті 2.1 договору про надання послуг зазначено, що вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання по результатам кожного календарного місяця та фіксується в актах о наданих послугах.
Пунктом 2.2 договору про надання послуг передбачено, що замовник зобов`язаний розрахуватися за надані послуги в термін зазначений в специфікацій або за згодою сторін.
       Отже, умовами укладеного між сторонами договору про надання послуг від 03 жовтня 2016 року передбачено щомісячне складання сторонами актів про надання послуг по факту виконаних робіт.
Звертаючись до суду з позовом, Дочірнє підприємство «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» зазначало, що між сторонами 03 жовтня 2016 року укладено договір про надання послуг і підписано акт здачі-приймання робіт від 03 жовтня 2016 року на суму 295108,97 грн, яку відповідач повинен сплатити за виконані робити. Однак, відповідачем не було сплачено суму згідно акту здачі-приймання робіт та специфікації.
Заперечуючи проти заявлених вимог,  ОСОБА_1 вказувала, що договір на підставі якого визначені позовні вимоги, підписано 03 жовтня 2016 року і акт виконаний робіт підписаний 03 жовтня 2016 року, при цьому в акті не зазначено за яким саме договором виконувались роботи. Роботи зазначені в акті фізично не могли бути виконанні протягом одного дня. Договором не встановлено його дія на минулий період. 
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем на підтвердження заявлених вимог надано акт здачі-прийняття робіт від 03 жовтня 2016 року на суму 295108 грн 97 коп. 
Колегія суддів вважає, що наданий позивачем  актздачі-прийняття робіт від 03 жовтня 2016 року не є належним, допустимим, достовірним, достатнім  доказом, підтверджуючим факт виконаних робіт за договором про надання послуг від 03 жовтня 2016 року, оскільки укладеним між сторонами договором про надання послуг передбачено щомісячне складання сторонами  актів про надання послуг по факту виконаних робіт. Крім того, в актіздачі-прийняття робіт від 03 жовтня 2016 року не зазначено за яким саме договором виконувались роботи. 
З урахуванням викладеного також не є належним доказом податкова накладна за № 9622016474.
Посилання представника позивача на те, що зазначені в актіздачі-прийняття робіт від 03 жовтня 2016 року роботи відповідають переліку робіт, які визначені в специфікації до договору від 03 жовтня 2016 року не заслуговують на увагу, оскільки договір про надання послуг та акт здачі-прийняття робіт складені та підписані 03 жовтня 2016 року, тобто в один день.
При цьому, вспецифікації до договору від 03 жовтня 2016 року зазначено найменування та опис робіт, а саме: послуги по посіву та збору соняшнику, послуги по очищенню ЗАВ-40, послуги по зберіганню насіння. Отже, зазначені в специфікації роботи за своїм обсягом та строками виконання (посів, який здійснюється на весні та збір соняшнику, який здійснюється восени) фактично не могли бути виконані за один день.
В позовній заяві позивачем не викладені обставини та не надані докази щодо виконання робіт, зазначених в специфікації до договору про надання послуг від 03 жовтня 2016 року.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проте, позивачем як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про виконання робіт за договором про надання послуг від 03 жовтня 2016 року, та обставин прийняття відповідачем виконаних робіт відповідно до умов зазначеного вище договору.
Суд першої інстанції, взявши до уваги покази свідка ОСОБА_3 щодо факту укладення договору про надання послуг позивачем та його виконання з боку ДП АПК «УкрАгроСтар» на суму 295108 грн 97 коп., не врахував положення частини першої статті 218 ЦК України, що не може підтверджуватись свідченнями свідки як факт вчинення правочину, так і виконання зобов`язання, що виникло з правочину.
Слід зауважити, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02 вересня 2016 року, видами діяльності Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» зазначені: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.16 вирощування прядивних культур; 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.28 вирощування пряних, ароматних і лікарських культур; 01.49 розведення інших тварин; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.64 оброблення насіння для відтворення; 10.61 виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Разом з тим, у перелічених вище видах діяльності Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» відсутні послуги по зберіганню насіння.
В статті 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна» визначено, що ринок зерна - система товарно-грошових відносин, що виникають між його суб`єктами в процесі виробництва, зберігання, торгівлі та використання зерна на засадах вільної конкуренції, вільного вибору напрямів реалізації зерна та визначення цін, а також державного контролю за його якістю та зберіганням;
Суб`єктами зберігання зерна є: зернові склади (елеватори, хлібні бази, хлібоприймальні, борошномельні і комбікормові підприємства), суб`єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або орендованих зерносховищах, та інші суб`єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання зерна (ст. 7 Закону України «Про зерно та ринок зерна»).
Під час розгляду справи позивачем не надано суду належних та допустимих письмових доказів, з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України, які передбачають, що сторони та інші учасники процесу  подають докази у справі безпосередньо до суду,на підтвердження обставин щодо права на здійснення послуг по зберіганню насіння, відповідно до видів діяльності підприємства, що є його обов`язком.
Також позивачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження обставин надання відповідачу послуг по зберіганню насіння за договором про надання послуг від 03 жовтня 2016 року.

Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України). 
Апеляційний суд вважає, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» боргу за надані послуги у сумі 295108 грн 97 коп. слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Щодо судових витрат
В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 6639,97 грн, що підтверджується квитанцією (Т.2 а.с. 7). 
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то з Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги 6639,97 грн. 
Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374,  ст. 376, 384 ЦПК України,  Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 09 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Агропромислова компанія «УкрАгроСтар» код ЄДРПОУ 30790892 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 судовий збір в сумі 6639,97 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий                                                                                    В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко 

В.М. Луганська