ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

04 листопада 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №574/1540/19 
Номер провадження 22-ц/816/1965/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М., 
сторони справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – Товариство з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНА КРАЇНА»,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНА КРАЇНА» на рішення Буринського районного суду Сумської області від 03 липня 2020 року в складі судді Куцана В.М., постановлене у м. Буринь.

                                                           в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у грудні 2019 року, позивач просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки № ХСТ – 0248, укладений 02 січня 2016 року з відповідачем, зареєстрований державним реєстратором Сумського міського управління юстиції Сумської області за номером запису у державному реєстрі речових прав 13495268 від 27.02.2016 року щодо земельної ділянки площею 3,7536 га, кадастровий номер 5920987900:08:002:0169, розташованої на території Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області. Вирішити питання розподілу судових витрат.
Свої вимоги мотивувала тим, що 02.01.2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Урожайна країна» було укладено договір оренди земельної ділянки № ХСТ -0248, за умовами якого, відповідачу передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 5920987900:08:002:0169, площею 3,7536 га ріллі, що розташована на території Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області, строком на 10 років. Вказує, що вказаний договір було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що ОСОБА_2 померла і вона в порядку спадкування стала власником вищезазначеної земельної ділянки. Вказує, що відповідач всупереч умов договору жодного разу не виплачував орендну плату за договором, що є підставою для його розірвання.
Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 03 липня 2020 року позов задоволено.
Розірвано договір оренди №ХСТ-0248 земельної ділянки площею 3,7536 з кадастровим номером 5920987900:08:002:0169, укладений 02.01.2016 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНА КРАЇНА», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.02.2016 року за № 13495288.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що право на отримання орендної плати у позивача виникло одразу після відкриття спадщини, між тим відповідач систематично, на протязі чотирьох років не виконував умови договору, оскільки жодного разу не сплатив орендної плати. За таких обставин наявні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не звернув уваги на те, що відповідно п. 4.3. договору оренди землі орендна плата вноситься до 01 грудня кожного року на протязі дії договору, а п. 9.2. договору передбачено, що орендодавець зобов`язаний звернутися до орендаря за отриманням орендної плати у строк, передбачений п. 4.3. договору. Однак позивач всупереч вказаних умов договору до орендаря не зверталася із заявами про видачу орендної плати. Зазначає, що через відсутність в договорі платіжних реквізитів позивача, він не мав можливості виконати свій обов`язок по виплаті орендної плати. Незважаючи на це ним нараховувалася та депонувалася на особистий рахунок позивача належна йому орендна плата. Вказує, що позивач, набувши право власності на земельну ділянку повинна була повідомити про це відповідача, однак цього не зробив, в результаті чого відповідач не міг знати про перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Сторони до суду не прибули, але про час та місце судового розгляду справи за місце реєстрації були але повідомлені наліз підстав зайнятості у іншій справі, але таке клопотання не підлягає задоволенню з підстав відсутності обґрунтування неможливості замінити свого представника іншою особою. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково  з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 3,75 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області. (а.с. 10).
02.01.2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «УРОЖАЙНА КРАЇНА» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером 5920987900:08:002:0169, строком на 10 років із платою за користування земельною ділянкою в розмірі 7 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки на рік, що складає 6427 грн. 09 коп.
Згідно  п.9.2  орендодавець зобов`язаний  звернутися до орендаря ( особисто або письмово) за отриманням орендної плати у строк передбачений п.4.3. договору.
27.02.2016 року державним реєстратором Сумського міського управління юстиції Сумської області Дяченко Ю.В. зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 3,7536 га, згідно з договором оренди землі від 02 січня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «УРОЖАЙНА КРАЇНА». (а.с. 7).
Але до реєстрації  цього договору оренди 06.12.2016 року ОСОБА_2 померла (а.с. 100).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина яку позивач прийняла вчасно і  на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, стала власником земельної ділянки кадастровий номер 5920987900:08:002:0169 площею 3,7536 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 123).
Відповідно до довідок, виданих ТОВ «УРОЖАЙНА КРАЇНА» від 21.12.2019 року та від 27.12.219 року, за період з 2016 року по 21.12.2019 року від ОСОБА_1 документи та повідомлення про перехід права власності на земельну ділянку кадастровий номер 5920987900:08:002:0169 площею 3,7536 га до товариства не надходили. Крім того, заяв про неналежне виконання умов договору оренди чи про його розірвання, від позивача у вказаний період до товариства також не надходило. (а.с. 26 - 27).
З карточок рахунку  68.5.8.1 вбачається, що за період з січня 2016 року по грудень 2019 року відповідачем нараховувалася орендна плата, відповідно до договору оренди (а.с. 40-41).
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 
Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. 
Відповідно до абзацу 12 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (абз. 4 ст.32 Закону України «Про оренду землі»)
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що як виняток, підстави одностороннього розірвання договору оренди землі можуть бути передбачені в договорі оренди або в законі.
Пунктом д. ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу встановлено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Колегія суддів звертає увагу на те, що укладеним між сторонами договором оренди землі встановлено порядок видачі орендної плати. Так, пунктом 4.3. договору оренди земельної ділянки від 02.01.2016 року № ХСТ – 0248 визначено, що орендна плата вноситься до 01 грудня кожного року, на протязі дії даного договору. Апеляційний суд визнає, що дійсно відповідачем фактично не було виплачено орендну плату за користування земельною ділянкою за 2016 рік померлій ОСОБА_2 вчасно. Водночас, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину лише 28.01.2019 року, через що, відповідач фактично не мав можливості здійснити виплату орендної плати за 2017-2018 року в строки, що передбачені п. 4.3. договору оренди земельної ділянки від 02.01.2016 року № ХСТ – 0248.
За змістом ст. 1216 УК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тобто, з часу прийняття позивачем спадщини до неї перейшли не тільки права, але й обов`язки померлого спадкодавця, в тому числі і за договору оренди земельної ділянки від 02.01.2016 року  № ХСТ – 0248.
Згідно з абз. 5 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 1481 Земельного кодексу України  особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Пунктом 9.2 договору оренди земельної ділянки від 02.01.2016 року № ХСТ – 0248 передбачено обов`язок орендодавця звернутися до орендаря (особисто або письмово) за отриманням орендної плати у строк, передбачений п. 4.3. Договору. 
Оформивши права спадкоємця на земельну ділянку та набувши права та обов`язки за договором оренди землі, позивач не скористалася своїм правом та не оскаржила умови укладеного договору оренди земельної ділянки, а тому в силу приписів ст. 204 ЦК України вони є обов`язковими для його сторін.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що всупереч ч. 3 ст. 1481 Земельного кодексу України та п. 9.2. укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки, позивач, з часу оформлення нею спадкових прав, тобто з 28.01.2019 року не зверталася до відповідача із заявами про виплату їй орендної плати та будь – яких повідомлень про набуття нею права власності на земельну ділянку відповідачу не надсилала, в результаті чого останні не мав можливості для виплати орендної плати позивачу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що невиплата позивачу орендної плати за 2017 – 2019 роки не може розглядатися як умисне систематичне невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 02.01.2016 року№ ХСТ – 0248, оскільки таке невиконання зумовлене об`єктивними причинами та не належним виконанням таких умов з боку позивача. 
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність системності невиплати орендної плати позивачу з боку відповідача, а тому висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для розірвання укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 02.01.2016 року № ХСТ – 0248 є передчасними.
Враховуючи вищевикладене, через неправильне застосування судом норм матеріального права, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з позивачки підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНА КРАЇНА» понесені ним витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд 

                                                             п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНА КРАЇНА» задовольнити частково.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 03 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНА КРАЇНА» про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УРОЖАЙНА КРАЇНА» понесені ним витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи в розмірі 2881 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2020 року.

Головуючий -                                                                                           С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                        О.Ю. Кононенко

                                                                                                                  В.І. Криворотенко