КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
                                                                                                       Справа 755/12800/17
                                                      Апеляційне провадження № 22-ц/824/11745/2020
 
П О С Т А Н О В А

 
Іменем   України
 
25 листопада 2020 року                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
            головуючого судді                Кашперської Т.Ц.,
            суддів                                                 Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
            за участю секретаря             Богдан І.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Яровенко Н.О. в м. Київ 15 липня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -
в с т а н о в и в :
 
В серпні 2017 року позивач ПрАТ"СК "АХА Страхування" звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь кошти в розмірі 140508,14 грн. та судові витрати.
Заявлені вимоги мотивував тим, що 10 грудня 2015 року о 16:50 в м. Київ по вул. В.Васильківська - вул. Саксаганського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 , та автомобіля Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту за № аг13635а5коа. 
Згідно довідки № 3016257602601051 про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.4, 10.1 ПДР України. 
Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування по страховим актам від 29 вересня 2016 року та 14 лютого 2017 року, розмір страхового відшкодування склав 240508,14 грн., яке ПрАТ "СК "АХА Страхування" було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, таким чином, до позивача перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 . 
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в ПрАТ "СК "АХА Страхування", полісом № АІ/9974234 встановлений ліміт відповідальності страхової компанії в розмірі 100000 грн. Враховуючи це, ПрАТ "СК "АХА Страхування" було зараховано 100000 грн. як виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану транспортному засобу Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 ,  і сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову, становить 140508,14 грн.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року замінено позивача ПрАТ "СК "АХА Страхування" його правонаступником - ПАТ "СК "АРКС".
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "СК "АРКС" 140508,14 грн. шкоди та судові витрати.
 
Відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що ухвалою суду від 29 листопада 2017 року по даній справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, і ознайомившись з висновком проведеної експертизи № 2-20/02 від 20 лютого 2018 року, він дізнався, що судовий експерт частково не виконав вимоги ухвали, не надавши відповідь на питання № 4 - "Чи замінювались у транспортному засобі "Мерседес Бенз" д.н.з. НОМЕР_1 окремі його вузли, агрегати, деталі, якщо так, то які саме". Судовий експерт залишив без уваги це питання та не надав відповідь в своєму висновку, та не вказав, чи можливо надати на нього відповідь чи ні, також судовий експерт повідомив, що дане питання не відноситься до автотоварознавчої експертизи. 
В судовому засіданні, яке відбулося 15 липня 2020 року представником відповідача було заявлено клопотання про призначення автотехнічної експертизи, однак суд своєю ухвалою відмовив в задоволенні клопотання та в своїй ухвалі зазначив, що вважає клопотання недоведеним і необґрунтованим. Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи в клопотанні про призначення експертизи, позбавив відповідача можливості встановити, які саме вузли, агрегати та деталі замінювалися на транспортному засобі "Мерседес Бенз" д.н.з. НОМЕР_1 , в зв`язку з чим дані обставини вплинули на вартість матеріального збитку.
Також відповідачем ОСОБА_1 в особі представника Ковальчука С.М. подано доповнення до апеляційної скарги, в якому зазначив, що окрім неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, внаслідок непризначення додаткової експертизи, рішення суду підлягає скасуванню, оскільки судом, всупереч клопотання представника відповідача, не досліджено оригінали письмових доказів, які долучені до позовної заяви та якими позивач обґрунтовує свої вимоги (т. 1 а. с. 127), отже рішення обґрунтоване доказами, що не могли братися судом до уваги в силу ч. 6 ст. 95 ЦПК України, ці ж докази було покладено в обґрунтування експертизи, яка проводилась по матеріалам цивільної справи.
Зазначав, що судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, чим позбавлено сторону довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.
Як вбачається із мотивувальної частини рішення, судом розглянуто справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, проте розгляд справи попереднім складом суду було призначено у порядку загального позовного провадження, а новий склад суду, визначений на стадії розгляду справи по суті, мав продовжити розгляд з тієї ж стадії. Ухвала про розгляд справи спочатку у спрощеному провадженні без виклику сторін судом не постановлялася, сторонам не надсилалася, внаслідок чого було порушено право відповідача клопотати про призначення справи у позовному провадженні. Посилався на положення ч. 3 ст. 376 ЦПК України, відповідно до якої судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у випадку розгляду судом в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Вказував, що у рішенні суду взагалі не надано оцінки тій обставині, що попередній склад суду вважав за необхідне отримати від експерта пояснення в судовому засіданні та викликав його, а суд у новому складі такого виклику навіть не надсилав, не інформував експерта про дату, час та місце розгляду справи новим складом суду.
Зазначав, що відповідача ОСОБА_1 також не було повідомлено повісткою про дату, час та місце розгляду справи, про новий склад суду.
Звертав увагу на неналежне оформлення справи, а саме що більшість журналів судових засідань не містить підпису головуючого судді, окремі листи і повістки суду також не містять підпису головуючого.
 
Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.
 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.
Задовольняючи позов ПАТ "СК "АРКС" про відшкодування шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідач є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка є страховою подією і в результаті якої завдано майнової шкоди  водію ОСОБА_3 , із якою у ПрАТ "СК "АХА Страхування" укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту і на підставі страхових актів від 29 вересня 2016 року та 14 лютого 2017 року виплачено останній 240508,14 грн., а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника наземного транспортного засобу згідно полісу № АІ/9974234 також застрахована в ПрАТ "СК "АХА Страхування" із лімітом відповідальності в розмірі 100000 грн., сума невідшкодованих збитків, яка складає 140508,14 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача як правонаступника ПрАТ "СК "АХА Страхування".
 
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.
 
Із матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року у справі № 752/15094/16-ц ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і встановлено, що ОСОБА_1 08 вересня 2016 року о 16:50 у м. Києві, перехрестя вул. В.Васильківська та Саксаганського, керуючи транспортним засобом Opel д.н.з. НОМЕР_2 , виїхав на перехрестя, де утворився затор, чим створив перешкоду для руху іншим транспортним засобам та не переконався в безпечності маневру при повороті ліворуч, чим спричинив зіткнення з транспортним засобом Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.4, 10.1 Правил дорожнього руху України (а. с. 14 т. 1).
Майнові інтереси ОСОБА_3 , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди були застраховані у ПрАТ СК "АХА Страхування" за договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № аг13635а5коа від 10 грудня 2016 року, за умовами якого страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, та понесені страхувальником додаткові витрати згідно п. 34.1 та п. 34.2 договору в результаті настання страхового випадку. Згідно п. 29.12 договору при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт (а. с. 60 - 66 т. 1).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника наземного транспортного засобу на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ СК "АХА Страхування" за полісом № АІ/9974234, забезпечений транспортний засіб - Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 , страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн. (а. с. 69 т. 1).
08 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ СК "АХА Страхування" із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу № аг13635а5коа (а. с. 30 - 31 т. 1).
Згідно звіту № 35/2016 про оцінку матеріального збитку від 15 жовтня 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_6 , матеріальний збиток, завданий власникові Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 в результаті пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді 08 вересня 2016 року, складає 137556,39 грн. без ПДВ (а. с. 32 - 40 т. 1).
Згідно довідки № 3016257602601051 про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 08 вересня 2016 року, вид пригоди - зіткнення бокове, автомобіль Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , отримав такі механічні пошкодження: задня ліва частина, бокова ліва частина, передня ліва частина (а. с. 15).
На а. с. 20, 28 т. 1 знаходиться копія рахунку-фактури № ОЗЧ-0000045/1 від 12 вересня 2016 року за відновлювально-ремонтні роботи автомобіля Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 на суму 199907,19 грн., складеного ФОП ОСОБА_7 , одержувач - ОСОБА_3 , платник - ПрАТ СК "АХА Страхування", та копія видаткової накладної на цю суму.
На а. с. 21, 29 т. 1 знаходиться копія рахунку-фактури № 125/1 від 12 вересня 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_8 за відновлювально-ремонтні роботи автомобіля Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 на суму 24268,66 грн., автозапчастини та витратні матеріали на суму 36147,75 грн., платник - ПрАТ СК "АХА Страхування", та копія видаткової накладної на цю суму.
На а. с. 27 т. 1 знаходиться копія рахунку-фактури № ОЗЧ-0000054 (додатковий) від 07 листопада 2016 року за продаж в комплектацію автомобіля Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 датчика зайнятості переднього пасажира на суму 4453,20 грн., складеного ФОП ОСОБА_7 , одержувач - ОСОБА_3 , платник - ПрАТ СК "АХА Страхування".
На а. с. 22 - 26 т. 1 знаходиться копія ремонтної калькуляції № 1.003.16.0 від 27 вересня 2016 року, якою визначено вартість ремонту автомобіля Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 236054,94 грн.
На а. с. 16 т. 1 знаходиться копія страхового акту ПрАТ "СК "АХА Страхування" № АХА2168560 від 29 вересня 2016 року за договором добровільного страхування наземного транспорту, яким визначено суму до виплату ОСОБА_3 199907,19 грн.
На а. с. 17 т. 1 знаходиться копія страхового акту ПрАТ "СК "АХА Страхування" № АХА2168565 від 29 вересня 2016 року за договором добровільного страхування наземного транспорту, яким визначено суму до виплату ОСОБА_3 36147,75 грн.
На а. с. 18 т. 1 знаходиться копія страхового акту ПрАТ "СК "АХА Страхування" № АХА2175625 від 09 листопада 2016 року за договором добровільного страхування наземного транспорту, яким визначено суму до виплату ОСОБА_3 4453,20 грн.
На а. с. 19 т. 1 знаходиться копія складеного ПрАТ "СК "АХА Страхування" розрахунку страхового відшкодування в розмірі 236054,94 грн.
 
30 січня 2017 року ПрАТ "СК "АХА Страхування" направило претензію про регресні вимоги на адресу ОСОБА_1 , в якій запропоновано в добровільному порядку сплатити на рахунок страхової компанії суму боргу в розмірі 136054,94 грн. (а. с. 8 т. 1).
Листом від 03 березня 2017 року представником ПрАТ "СК "АХА Страхування" направлено лист на адресу ОСОБА_1 , в якому вимагав в зв`язку із проведенням доплати страхового відшкодування протягом семи днів з моменту отримання цієї претензії в добровільному порядку сплатити на рахунок страхової компанії суму боргу в розмірі 140508,14 грн. (а. с. 10 т. 1).
 
На а. с. 11 т. 1 знаходиться копія платіжного доручення № 271649 від 30 вересня 2016 року про сплату ПрАТ "СК "АХА Страхування" 199907,19 грн. на користь ФОП ОСОБА_7 , призначення платежу - страхове відшкодування згідно акту № АХА2168560, ОСОБА_3 .
На а. с. 12 т. 1 знаходиться копія платіжного доручення № 271630 від 30 вересня 2016 року про сплату ПрАТ "СК "АХА Страхування" 36147,75 грн. на користь ФОП ОСОБА_8 призначення платежу - страхове відшкодування згідно акту № АХА2168565, ОСОБА_3 .
На а. с. 13 т. 1 знаходиться копія платіжного доручення № 281606 від 10 листопада 2016 року про сплату ПрАТ "СК "АХА Страхування" 4453,20 грн. на користь ФОП ОСОБА_7 , призначення платежу - страхове відшкодування згідно акту № АХА2175625, ОСОБА_3 .
На а. с. 112 т. 1 знаходиться копія відповіді ФОП ОСОБА_7 на адвокатський запит представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальчука С.М. про те, що він у вересні-листопаді 2016 року дійсно здійснював постачання запчастин для ремонту автомобіля Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 , оплата за які була здійснена СК "АХА Страхування" 30 вересня 2016 року в сумі 199907,19 грн. та 10 листопада 2016 року в сумі 4453,20 грн.
 
Згідно висновку експерта № 2-20/02 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 20 лютого 2018 року, складеного експертом Українського центру судових експертиз, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 08 вересня 2016 року, складає 118033,07 грн., в тому числі ПДВ на запасні частини 12293,66 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля на дату проведення експертизи 20 лютого 2018 року складає 292694,28 грн., в тому числі ПДВ на запасні частини 40978,86 грн.; автомобіль Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 укомплектовано відповідно до нормативно-технічної документації підприємства-виробника; коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 (його деталей, вузлів, агрегатів) складає 0,70; коефіцієнт фізичного зносу автошини колеса заднього лівого дорівнює 0,51. Виходячи з представлених на дослідження матеріалів справи, четверте питання "Чи замінювались у транспортному засобі окремі його вузли, агрегати, деталі, якщо так, то які саме", не відноситься до питань, які вирішуються автотоварознавчою експертизою і судовим експертом-автотоварознавцем в межах своєї компетенції дане питання не досліджувалося (а. с. 165 - 183 т. 1).
 
20 червня 2019 року ПрАТ "СК "АХА Страхування" було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на ПрАТ "СК "АРКС", про що надано витяги з ЄДРПОУ та статуту (а. с. 49 - 52 т. 2).
 
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
 
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
Оцінюючи висновки суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із наступного.
 
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
 
Таким чином, оскільки вина ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої забезпечений в ПрАТ "СК "АХА Страхування" автомобіль ОСОБА_3 Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження, була встановлена постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року, дані обставини доказуванню не підлягають.
 
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
 
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
 
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
 
Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
 
Стаття 27 Закону України «Про страхування» та 993 ЦК України регулюють суброгаційні зобов`язання, які виникають у страховика за договором добровільного страхування майна та винною особою у настанні дорожньо-транспортної пригоди.
 
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
 
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічно, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
 
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 14 постанови "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01 березня 2013 року № 4, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.
 
Апеляційний суд враховує, що за договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № аг13635а5коа від 10 грудня 2016 року, укладеного ПрАТ "СК "АХА Страхування" із ОСОБА_3 , копія якого наявна в матеріалах справи, страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, та понесені страхувальником додаткові витрати згідно п. 34.1 та п. 34.2 договору в результаті настання страхового випадку. Згідно п. 29.12 договору при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт (а. с. 60 - 66 т. 1).
 
Доказів на спростування розміру понесених позивачем фактичних витрат на страхове відшкодування за договором майнового страхування відповідачем на надано, як і не доведено будь-якими доказами штучного завищення позивачем розміру витрат на страхове відшкодування.
 
Також апеляційний суд приймає до уваги, що висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 2-20/02 від 20 лютого 2018 року підтверджено вартість відновлювального ремонту автомобіля Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 292694,28 грн., і що в межах цієї суми позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 240508,14 грн. за договором добровільного страхування № аг13635а5коа від 10 грудня 2016 року.
 
За таких обставин судом першої інстанції здійснено обґрунтований висновок, із яким погоджується апеляційний суд, що позивачем ПрАТ "СК "АХА Страхування", правонаступником якого є ПрАТ "СК "АРКС", правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 140508,14 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням ліміту відповідальності позивача за полісом обов`язкового страхування № АІ/9974234, укладеного відповідачем з цим же страховиком ПрАТ СК "АХА Страхування".
 
Спростовуються змістом рішення суду першої інстанції, журналами судового засідання та технічними записами судового засідання, в тому числі від 15 липня 2020 року в день ухвалення рішення, доводи апеляційної скарги і доповнення до апеляційної скарги, що суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін.
 
Саме по собі посилання в судовому рішенні на другому аркуші, що суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, яке є очевидною опискою, не впливає на правильність порядку розгляду справи і не є підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення.
 
Враховуючи наведене, відхиляються пов`язані з наявністю цієї описки доводи доповненої апеляційної скарги про відсутність ухвали суду про розгляд справи спочатку у спрощеному позовному провадженні, та про наявність обов`язкових підстав для скасування судового рішення відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги і доповнення до апеляційної скарги, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, про позбавлення відповідача судом першої інстанції можливості встановити, які саме вузли, агрегати та деталі замінювалися на транспортному засобі Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 в зв`язку з тим, що суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи.
 
Так, частиною 1 ст. 113 ЦПК України надано визначення додаткової експертизи, а саме якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).
 
Із аналізу наведеної норми вбачається, що для проведення додаткової експертизи питання, поставлені на її вирішення, мають уточнювати і конкретизувати обставини, які встановлювалися експертом раніше, а отже мають відноситися до одного виду експертиз, у іншому випадку призначена експертиза буде вважатися первинною.
 
Як вбачається із матеріалів справи, за ухвалою суду від 29 листопада 2017 року у справі було призначено проведення судової автотоварознавчої експертизи, а представником відповідача 15 липня 2020 року подано клопотання про призначення додаткової судово-автотехнічної експертизи (а. с. 101 т. 2), таким чином, види цих експертиз є різними і ознака додатковості є відсутньою.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.
 
Виходячи із вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що мотивуючи в ухвалі від 15 липня 2020 року відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення експертизи відсутністю підстав для призначення додаткової експертизи, передбачених ч. 2 ст. 113 ЦПК України, суд першої інстанції діяв в межах повноважень головуючого та відповідно до завдання цивільного судочинства.
 
Апеляційний суд приймає до уваги, що апеляційна скарга не містить обґрунтування, яким чином встановлення обставин, які саме деталі замінювалися на транспортному засобі Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 , матиме значення в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що питання розміру матеріального збитку і вартості відновлювального ремонту було поставлено на вирішення експертизи і на нього надано повну і ґрунтовну відповідь у висновку № 2-20/02 від 20 лютого 2018 року.
 
Апеляційний суд враховує, що посилаючись на неправильність установлення судом обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправомірної, на думку відповідача, відмови суду першої інстанції в задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи, відповідач не скористався можливістю заявити таке клопотання в апеляційному суді, таким чином, доводи апеляційної скарги не спрямовані на встановлення обставин, що мають значення для справи, і зводяться до незгоди із рішенням суду першої інстанції, мотивуючи це виключно порушенням судом норм процесуального права, жодним чином не спростовуючи його висновків по суті позову.
 
Також апеляційний суд відхиляє посилання апеляційної скарги на те, що судом всупереч клопотань представника відповідача не витребувано докази та не досліджено оригінали письмових доказів, які долучені до позову і якими позивач обґрунтовує свої вимоги, виходячи із наступного.
 
Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
 
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2020 року, склад суду змінено із визначенням нового судді Яровенко Н.О. замість ОСОБА_9 (а. с. 95 т. 2), що відбулося на стадії судового розгляду, оскільки підготовче засідання попереднім складом суду закінчено 03 квітня 2018 року (а. с. 199 т. 1).
 
Таким чином, розгляд справи по суті розпочато повторно, в межах якого в судовому засіданні 15 липня 2020 року судом з`ясовано наявність клопотань перед початком засідання, і клопотань про дослідження оригіналів письмових доказів або витребування доказів заявлено не було (а. с. 107 т. 2), відтак апеляційний суд не може погодитися із доводами апеляційної скарги, що судове рішення обґрунтоване доказами, що не могли братися судом до уваги в силу ч. 6 ст. 95 ЦПК України і позивачем не виконано покладений на нього ЦПК України обов`язок по обґрунтуванню своїх вимог належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, що, на думку відповідача, є підставою відмови у задоволенні позову.
При цьому апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги задоволено клопотання представника відповідача про огляд в судовому засіданні оригіналів письмових доказів, зобов`язано представника позивача надати оригінали письмових доказів, які долучені до позовної заяви, та оглянуто їх в судовому засіданні 25 листопада 2020 року.
 
Із цих же підстав, оскільки при новому розгляді справи клопотання про виклик експерта представником відповідача не заявлялось, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в рішенні суду посилання на виклик експерта в судове засідання попереднім складом суду і неповідомлення експерта новим складом суду про дату, час та місце розгляду справи.
 
Не можна погодитися також із доводами відповідача в апеляційній скарзі, що його не було повідомлено повісткою про дату, час та місце розгляду справи, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, передбаченою п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, враховуючи наступне.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
 
Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
 
Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що представники відповідача з початку розгляду справи брали участь в судових засіданнях, в тому числі в день ухвалення рішення 15 липня 2020 року судове засідання проведене за участю представника відповідача ОСОБА_2 (а. с. 106 т. 2), за таких обставин відсутні підстави вважати, що відповідач не був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність у справі ухвали про прийняття справи до розгляду після зміни складу суду, враховуючи, що постановлення такої ухвали будь-якою нормою ЦПК України не передбачене, а зміна складу відбулася на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 21 травня 2020 року (а. с. 95 т. 2).
 
Посилання відповідача в доповненій апеляційній скарзі на неналежне оформлення справи (відсутність підписів головуючого судді на журналах судових засідань, копіях листів і повістках суду) не ґрунтуються на вимогах закону, не є підставою для скасування судового рішення, передбаченою ст. 376 ЦПК України, та відхиляються апеляційним судом.
 
Виходячи із вищевикладеного, вирішуючи спір, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, із дотриманням норм матеріального та процесуального права дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, з яким погоджується апеляційний суд.
 
Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови складено 26 листопада 2020 року.

 
Головуючий:                                                                          Кашперська Т.Ц.
 
Судді:                                                                                      Фінагеєв В.О.  
 
                                                                                                Яворський М.А.