УХВАЛА

21 грудня 2020 року 
м. Київ

справа №  923/120/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Дроботової Т.  Б. - головуючого, Багай Н.  О., Чумака Ю.  Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Щасливцевської сільської ради
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 і рішення Господарського суду Херсонської області від 02.07.2020 у справі
за позовом Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області
до Фізичної особи-підприємця Задорожнюка Олександра Леонідовича
про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:
27.10.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Щасливцевської сільської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 і рішення Господарського суду Херсонської області від 02.07.2020 у справі №  923/120/20, подана 27.10.2020 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобом поштового зв`язку.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.11.2020 касаційну скаргу Щасливцевської сільської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 і рішення Господарського суду Херсонської області від 02.07.2020 у справі №  923/120/20 залишено без руху на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із не зазначенням у касаційній скарзі скаржником передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) подання скарги і відсутністю опису вкладення до листа на підтвердження надіслання копії касаційної скарги відповідачу та надано строк для усунення недоліків до 10.12.2020, але який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.
Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвалу від 25.11.2020 скаржником отримано 01.12.2020, тобто строк на усунення недоліків до 11.12.2020.

10.12.2020 (подане 03.12.2020) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання про часткове усунення недоліків, до якого додано лише опис вкладення у лист про підтвердження надіслання копії касаційної скарги відповідачу.
Згідно з абзацом першим частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2)     якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним.

Отже, системний аналіз наведених положень Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Касаційна скарга Щасливцевської сільської ради обмежується фактичною незгодою позивача з судовими рішеннями у відмові в задоволенні позову та містить лише посилання на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та перелік постанов Верховного Суду України без зазначення відповідного пункту (пунктів) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що стало підставою для залишення вказаної касаційної скарги без руху ухвалою Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 25.11.2020.

Оскільки, у вказаній частині недолік залишеної без руху касаційної скарги усунутий не був, касаційна скарга Щасливцевської сільської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 і рішення Господарського суду Херсонської області від 02.07.2020 у справі №  923/120/20 підлягає поверненню на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із поданням її без дотримання вимог статей 287, 290 цього Кодексу.
Керуючись частиною 4 статті 174, статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Щасливцевської сільської ради на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 і рішення Господарського суду Херсонської області від 02.07.2020 у справі №  923/120/20  повернути заявникові.
2. Копію касаційної скарги та оригінали доданих до неї документів на 23 (двадцяти трьох) аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення від 23.10.2020 №  386 про сплату судового збору у розмірі 4  204,00  грн повернути Щасливцевській сільській раді.
Ухвала набирає законної сили з  моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.

Головуючий                                                                                          Т.  Б.  Дроботова
Судді                                                                                                       Н.  О.  Багай
                                                                                                                      Ю.  Я. Чумак