Справа № 991/8548/20
Провадження №11-сс/991/880/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року                                                                місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 жовтня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А:
15 жовтня 2020 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою направленою засобами електронного зв`язку шляхом надсилання на електронну пошту від 21.09.2020.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.10.2020 скаргу ОСОБА_6 повернуто заявнику. 
На вказану ухвалу ОСОБА_6 19.10.2020 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною, невмотивованою, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. 
В апеляційній скарзі посилається на такі обставини.
Слідчий суддя при направленні оскаржуваної ухвали від 16.10.2020 на електронну адресу ОСОБА_6 створив ухвалу в 00:00 01.01.1601, та підписав її цифровим підписом лише 04:28 12.12.1658.
Слідчий суддя допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Відхилив його клопотання про дослідження доказів для підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку на оскарження бездіяльності директора, детектива та інших уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, а також не дослідив з якою скаргою ОСОБА_6 звернувся до суду.
Просить його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 16.10.2020 задовольнити, ухвалу скасувати і направити її до Вищого антикорупційного суду на розгляд в іншому складі.

Особа, яка подала апеляційну скаргу – ОСОБА_6 , детектив та прокурор у судове засідання не прибули. Оскільки учасники судового провадження належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга розглядається без участі останніх. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність заступника Генерального прокурора – керівника САП, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою подана після закінчення 10-денного строку протягом якого вона мала бути подана. Посилання ОСОБА_6  на невизначеність процедури надання витягу з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, та того, що бездіяльність із невнесення відомостей в ЄРДР та надання витягу з ЄРДР та пам`ятки про права та обов`язки триває, та що докази поважності причин пропуску, які ОСОБА_6  обіцяв надати до початку судового засідання, не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку для оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, оскільки вказане не впливає на визначення терміну для оскарження дій або бездіяльності органу досудового розслідування.На цій підставі та оскільки інших обставин на підтвердження поважності причин пропуску заявник не навів, слідчий суддя повернув скаргу заявнику.
Колегія суддів вважає, що вказаний висновок слідчого судді відповідає положенням закону та встановленим обставинам.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено статтею 303 КПК України.
З матеріалів скарги вбачається, що 21.09.2020 ОСОБА_6 звернувся із заявою № VYH-20200814-04 про вчинене кримінальне правопорушення від 14.08.2020 до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. У заяві йшлося про можливу наявність у діях голови Національного банку України ОСОБА_7 , заступника Голови Національного банку України ОСОБА_8 , інших службових осіб НБУ, директорів-розпорядників ФГВФО, міністра внутрішніх справ ОСОБА_9 , начальника ГСУ МВСУ та ГСУ НПУ, голови Державної служби фінансового моніторингу України, інших службових осіб цих державних і правоохоронних органів ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 364-1, 365-2 КК України, що пов`язано із незаконним заволодінням коштами ПАТ «Міський комерційний банк» на суму більше 62 млн. Євро з кореспондентських рахунків, відкритих у Meinl Bank Aktiengeselschaft. (а.с. 12, 13)
Основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Частиною 1 ст. 304 КПК встановлено десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу. 
За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.
Причини пропуску процесуального строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами
Зокрема до їх числа можуть відноситися: обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.
В силу вимог ст. ст. 22, 26 КПК України, вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, в якому Європейський Суд акцентує увагу на тому, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, зокрема процесуальні заборони й обмеження, з метою запобігання перетворенню судового процесу на «безладний рух».
Отже при встановленні поважності причин пропущення строку на подання скарги слідчий суддя мав оцінити, чи об`єктивно непереборними були обставини, зазначені ОСОБА_6 в обґрунтування причин пропуску звернення із скаргою.
Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Тобто обов`язок щодо надання витягу з ЄРДР виникає лише у разі внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та має бути виконаний через 24 години з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Цей обов`язок нерозривно пов`язаний із внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи вказані положення закону, правильним є висновок слідчого судді, що строк на оскарження бездіяльності щодо не розгляду заяви ОСОБА_6 , направленої 21.09.2020, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР розпочався 23.09.2020 (відомості про кримінальне правопорушення мали б бути внесені до ЄРДР не пізніше 22.09.2020 та у випадку їх внесення до ЄРДР, витяг із нього мав би бути наданий заявнику не пізніше 24 годин, тобто до 23.09.2020), та скарга мала бути подана не пізніше 05.10.2020. 
Однак скаргу на бездіяльність подано до слідчого судді Вищого антикорупційного суду 15.10.2020, тобто після закінчення строку на оскарження.
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 щодо відхилення слідчим суддею його клопотання про дослідження доказів для підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, та не дослідження з якою скаргою він звернувся до суду є безпідставними. Слідчий суддя дав оцінку доводам ОСОБА_6 щодо причин пропуску строку на оскарження, а саме: «невизначеність у КПК України способу надання витягу з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого та ту обставину, що бездіяльність із внесення відомостей в ЄРДР та надання витягу з ЄРДР та пам`ятки про права та обов`язки триває» та дійшов правильного висновку щодо неповажності таких причин пропуску строку для оскарження бездіяльності, оскільки вказані обставини не впливають на визначення терміну для оскарження дій або бездіяльності органу досудового розслідування.
Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_6 про те, що при направленні оскаржуваної ухвали від 16.10.2020 на його електронну адресу слідчий суддя створив ухвалу в 00:00 01.01.1601, а підписав її цифровим підписом лише 04:28 12.12.1658, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказана обставина є суто технічною, на зміст судового рішення не впливає та не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Встановлений ч. 1 ст. 304 КПК десятиденний строк оскарження бездіяльності обчислюється з моменту вчинення бездіяльності. При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим, дізнавачем чи прокурором відповідної дії. 
А тому помилковим є посилання в апеляційній скарзі на доводи скарги щодо триваючої бездіяльності. 
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Таким чином, спростувань висновків слідчого судді щодо підстав для повернення скарги апеляційна скарга не містить, та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_6 не зазначено.
За наведених обставин оскаржувана ухвала слідчого судді від 16 жовтня 2020 року є законною та обґрунтованою, постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального права, а тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її скасування і задоволення вимог апеляційної скарги. 

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 392, 404, 407, 418, 419, 422, 424, 532, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 – залишити без задоволення. 
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 жовтня 2020 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                          ОСОБА_2 

Судді:                                                                 ОСОБА_3 

ОСОБА_4