ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6717/20 Справа № 212/2741/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Каратаєвої Л.О.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУХА БАЛКА» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я, - 
                                   В С Т А Н О В И Л А:
       В квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ «СУХА БАЛКА» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Мотивуючи свою заяву тим, що з 01.01.1990 року по 15.05.1997 року він працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача на різних посадах, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 160 000 гривень, яку просив стягнути з відповідача.
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СУХА БАЛКА» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 85 000 гривень 00 копійок, без утримання податку з доходу фізичних осіб. Стягнуто з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь держави судовий збір в розмірі 850 гривень. В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СУХА БАЛКА» відмовлено.
       Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити в частині суми моральної шкоди та стягнути з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на його користь 160 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. 
Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а саме щодо стягнутої суми моральної шкоди, та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача шахтобудівельному управлінні Рудоуправління ХХ партз`їзду АТ «СУХА БАЛКА», правонаступником якого є ПРАТ «СУХА БАЛКА» працював з 01.01.1990 року по 15.05.1997 року на різних посадах. 15 травня 1997 року звільнений за власним бажанням, по виходу на пенсію за віком на підставі ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книги позивача (а.с. 7-8). 
Висновком МСЕК від 03 березня 1997 року позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності 50% та третю групу інвалідності з наступним переоглядом. При переоглядах 03.02.1998 року, 22.02.1999 року та 07.03.2001 року позивачу було підтверджено ступень втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. ( а.с.11).
       При переогляді 12 березня 2002 року Висновком МСЕК позивачу підтверджено 50% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності з 01.3.2002 року безстроково (а.с.12).
       Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) від 07.02.1997 року встановлено причини виникнення професійного захворювання, а саме робота позивача протягом 10 років 11 місяців на посаді кріпильника в умовах впливу шкідливих факторів в умовах фізичного перевантаження, а саме переміщуваного вантажу 50 кг. на відстань 50 метрів, підіймання вантажа на рівень 1,5 метри, вимушеної пози тіла та підвищеної вологи 90% . Відсутність технічних рішень по механізації всіх процесів при кріпленні гірничих виробіток (а.с.9-10).
       Задовольняючи частково позовні вимоги та визначаючи до стягнення моральну шкоду у розмірі 85 000 грн., суд першої інстанції виходив з доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності - 50%, встановлення третьої групи інвалідності безстроково з 01.03.2002 року, періоду роботи у відповідача на протязі багатьох років в умовах впливу шкідливих факторів.
       Колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне. 
       При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд в повній мірі врахував роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд врахував характер погіршення здоров`я позивача, тривалий стаж роботи позивача на підприємстві, відсоток втрати ним професійної працездатності та встановлення третьої групи інвалідності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що сума моральної шкоди, яка стягнута на його користь є недостатньою для відшкодування його моральних страждань, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання розміру моральної шкоди, врахував практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. 
       На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення врахував вищевказані обставини, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості та вірно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у вигляді одноразового відшкодування у розмірі 85 000,00 гривень. 
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, - залишенню без змін.
       Судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.    
       Керуючись ст. 374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів, – 
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року — залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне рішення суду складено 21 жовтня 2020 року.

Судді: