ПОСТАНОВА 
іменем України

10 листопада 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 387/553/20
провадження № 22-ц/4809/1427/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 , 
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Згода»,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2020 року у складі судді Майстера І.П.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» (далі по тексту - ТОВ «Згода») в особі Соловчука Івана Вікторовича про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі.
В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,79 га, кадастровий номер 3521781000:02:000:0047, яка розташована на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КР №3521781000:02:00:047 від 01 лютого 1999 року. 05 червня 2006 року між ТОВ «Згода» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі б/н зазначеної земельної ділянки строком на 5 років. 17 листопада 2016 року між ТОВ «Згода» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди землі від 05 червня 2006 року та продовжено строк дії договору до 10 травня 2027 року. Відповідно до п.4 додаткової угоди від 17 листопада 2016 року орендна плата вноситься у строки не пізніше 30 грудня поточного року та складає 9502,9 грн, що відповідає 4,5% нормативно грошовій оцінці земельної ділянки. 
Крім того, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,79 га, кадастровий номер 3521781000:02:000:0046, яка розташована на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КР №045781 від 18 червня 2003 року. Вказана земельна ділянка також перебувала в оренді у ТОВ «Згода» на підставі договору оренди землі від 05 червня 2006 року терміном на 5 років. 17 листопада 2016 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 05 червня 2006 року та продовжено строк дії договору до 10 травня 2027 року. Відповідно до п.4 додаткової угоди від 17 листопада 2016 року орендна плата вноситься у строки не пізніше 30 грудня поточного року та складає 9502,9 грн, що відповідає 4,5% нормативно грошовій оцінці земельної ділянки.
Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виплати орендної плати за 2017 - 2019 роки просила суд розірвати договори оренди землі б/н від 05 червня 2006 року щодо земельних ділянок із кадастровими номерами 3521781000:02:000:0046, 3521781000:02:000:0047, а також стягнути заборгованість по орендній платі у розмірі 57017,40 грн.
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2020 року позов задоволено частково. Розірвано договір оренди землі б/н від 05 червня 2006 року, зареєстрований 11 травня 2007 року, кадастровий номер 3521781000:02:000:0046, укладений між ТОВ «Згода» та ОСОБА_1 . Розірвано договір оренди землі б/н від 05 червня 2006 року, зареєстрований 11 травня 2007 року, кадастровий номер 3521781000:02:000:0047, укладений між ТОВ «Згода» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ТОВ «Згода» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2018-2019 роки у розмірі 38011, 60 грн за умовами договорів оренди землі від 05 червня 2006 року, які зареєстровані у Добровеличківському відділі земельних ресурсів, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 11 травня 2007 року за №64 та за №65, а також додаткових угод до договору оренди землі від 17 листопада 2016 року щодо земельних ділянок із кадастровими номерами 3521781000:02:000:0046, 3521781000:02:000:0047. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням ТОВ «Згода» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду змінити в частині стягнення заборгованості по орендній платі, стягнувши на користь ОСОБА_1 27017,40 грн заборгованості за 2018-2019 роки, в іншій частині ухвалити судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
ОСОБА_1 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Згода» без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
ТОВ «Згода» у судове засідання апеляційного суду свого представника не направило. Про час та місце слухання справи було повідомлене належним чином. Причини неявки суду не повідомило. 
Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності представника ТОВ «Згода» на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1  є власником земельних ділянок площею 4,79 га, яка знаходиться на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КР№3521781000:02:000:0047 та площею 4,79 га, яка знаходиться на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії КР№ 045781 (а.с.10-11).
05 червня 2006 року між ТОВ «Згода» та ОСОБА_1 було укладено договори оренди вказаних земельних ділянок б/н строком на 5 років, які зареєстровані в Добровеличківському відділі земельних ресурсів, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 травня 2007 року за №64 та №65 (а.с.12-13). 
Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 квітня 2017 року №85214572 в реєстрі 20 січня 2017 року за №18711529 зареєстроване право оренди на підставі додаткової угоди до договору оренди землі від 05 червня 2006 року, укладеної 17 листопада 2016 року між ОСОБА_1  та ТОВ «Згода». Реєстрація вказаного права здійснена державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В. (а.с.16) .
Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 квітня 2017 року №85172301 в реєстрі 20 січня 2017 року за №18709701 зареєстроване право оренди на підставі додаткової угоди до договору оренди землі від 05 червня 2006 року, укладеної 17 листопада 2016 року між  ОСОБА_1  та ТОВ «Згода». Реєстрація вказаного права здійснена державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В. (а.с.17) .
Додатковою угодою від 17 листопада 2016 року між  ОСОБА_1  та ТОВ «Згода» сторони домовилися внести зміни до договору оренди землі від 05 червня 2006 року, зареєстрованого 11 травня 2007 року за №65. Відповідно до пунктів 3.1 та 4.1 змінено строк дії договору до 10 травня 2027 та розмір орендної плати до 9502,90 грн, що відповідає 4,5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.14).
Додатковою угодою від 17 листопада 2016 року між  ОСОБА_1  та ТОВ «Згода» сторони домовилися внести зміни до договору оренди землі від 05 червня 2006 року, зареєстрованого 11 травня 2007 року за №64. Відповідно до пунктів 3.1 та 4.1 змінено строк дії договору до 10 травня 2027 року та розмір орендної плати до 9502,90 грн, що відповідає 4,5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.15).
Згідно з видатковим касовим ордером від 29 березня 2018 року №742 кореспондуючий рахунок, субрахунок 685/11 виданого ТОВ «Згода», встановлено, що ОСОБА_1 отримала 29 березня 2018 року орендну плату за 2017 рік за дві ділянки в сумі 30 000 грн (а.с.32).
Як свідчить акт від 03 вересня 2019 року, складений комісією у складі виконавчого директора ТОВ «Згода», бухгалтера, завідуючого складом при видачі орендної плати за землю 2018-2019 роки ОСОБА_1 відмовилась отримувати орендну плату за землю 2018-2019 року. ОСОБА_1 надала пояснення щодо причин відмови в отриманні коштів, вказавши, що гроші за 2018 рік їй принесли 02 вересня 2019 року (а.с.33).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо розірвання договорів оренди та стягнення заборгованості по орендній платі, та виходив з того, що відповідач не виконав обов`язки, визначені статтею 24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договорів щодо своєчасної сплати ОСОБА_1 орендної плати за 2018-2019 роки.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право, крім іншого, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Підставами для захисту прав орендодавця на підставі вищевказаних норм, є саме систематичність (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.
Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, така обставина може бути підставою для розірвання такого договору.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 липня 2019 року у справі №289/12204/17, (провадження 14-246цс19), від 19 червня 2019 року у справі №289/718/18, (провадження 14-126цс19) вказувала, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України).
Судом першої інстанції з поданих сторонами доказів встановлено, що відповідачем за період 2018-2019 роки орендна плата позивачу за спірними договорами оренди земельних ділянок та додаткових угод сплачена не була.
ТОВ «Згода» під час розгляду справи не доведено належними і допустимими доказами виконання ним умов договорів оренди земельних ділянок щодо своєчасної сплати ОСОБА_1 орендної плати за 2018-2019 роки у спосіб, передбачений договором.
Згідно з ч.1 ст.626 та ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст.526, 629, 651 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;договір є обов`язковим для виконання сторонами; зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п.6 ч.1 ст.3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Встановивши, що відповідач допустив систематичну несплату орендної плати, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення статті 32 Закону України «Про оренду землі» і статті 141 ЗК України та обґрунтовано вказав на наявність правових підстав для розірвання договорів оренди від 05 червня 2006 року та стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2018-2019 роки у розмірі 38011,6 грн, оскільки видатковий касовий ордер від 29 березня 2018 року про виплату 30000 грн за 2017 рік не містить жодних вказівок про часткову оплату за 2018 рік (а.с.32). Тому твердження відповідача про часткову оплату за користування земельними ділянками за 2018 рік не підтверджено належними та допустимими доказами.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» залишити без задоволення, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2020 року без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 листопада 2020 року.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова 

В.В. Черненко