ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року	 	Справа № 916/1857/20	

м.Одеса, проспект Шевченка,29
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді М.А. Мишкіної, 
суддів Л.О. Будішевської, С.В. Таран
 
Розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу  Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області 
на рішення Господарського суду Одеської  області від 27 липня 2020 року     
у справі №916/1857/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ»
до   Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області 
про  стягнення 50899,73грн.

суддя суду першої інстанції:  С.В. Літвінов
час і місце ухвалення рішення: 27.07.2020р., м.Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №15,
повне рішення складено 31.07.2020р.

встановив:
25.06.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ»  (надалі – позивач, ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до  Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області (надалі – відповідач, Усатіська сільрада), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь  заборгованість за поставлений у березні-квітні 2020 року газ  49292,04грн.; пеню 1299,31грн.; 3% річних 219,82грн.; інфляційне збільшення боргу 88,56грн.; 2102грн. судового збору та 3000грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на  неналежне виконання відповідачем договору №008611 (2019)-Т від 14.02.2019р. на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій). 
Позивач зазначив, що  на виконання умов Договору від 14.12.2019р. передав відповідачу  у власність природний газ на загальну суму 820275,14грн.  Відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови п.6.1 Договору. З урахуванням  суми та строку прострочення основного боргу відповідачем, позивачем були нараховані відповідачу кошти у вищезазначених сумах, які підлягають стягненню у судовому порядку (розрахунок неустойки, трьох процентів річних та інфляційних втрат наданий позивачем в додатки до позовної заяви). 
З посиланням на норми ст.ст. 173-175, 193, 216, 218, 230, 231 ГК України, ст.ст.  509, 655(ч.1), 525, 526, 530, 612, 549, 611, 625, 629 ЦК України  позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
23.07.2020р. відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю, зазначаючи, що ним вживалися всі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення – оголошував процедури закупівлі відповідно до предмету договору у зв`язку із закінченням строку його дії ,натомість позивач не брав участь у оголошених публічних закупівлях та пропустив строк укладання договору 
Крім того, відповідач вказує, що  акти приймання-передачі природного газу  від 30.04.2020р. не підписані та не скріплені печаткою відповідача, як того вимагає п. 3.6. Договору, що спростовує приймання-передачу природного газу  відповідачем за квітень  2020 року , а тому заборгованість та, відповідно, штрафні санкції, є незаконними та безпідставними. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.07.2020р. задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» до   Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області – стягнуто з Усатівської сільради  на користь ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ»  основний борг в сумі 49292,04грн., пеню в сумі 1299,31грн., 3% річних в сумі 219,82грн.,   інфляційні витрати в сумі 88,56грн., судовий збір в сумі 2102грн. та 1500грн. витрат на професійну правову допомогу.  
Рішення обґрунтоване  посиланням на норми  ст. ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530,546, 547, 549, 612, 625, 626, 627, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 175, 193, 218,  230 ГК України .
Судом встановлено, що  відповідачем не виконано свої договірні зобов`язання, оплата вартості спожитого природного газу у повному обсязі здійснена не була  та станом на момент вирішення даного спору за  відповідачем рахується прострочена заборгованість перед позивачем в березні 2020 р. - квітні 2020 р. у сумі 49 292,04 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Встановивши заборгованість відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 219,82грн., 1299,31грн. – пені та 88,56 грн. інфляційних судом також задоволено.
При цьому судом зазначено, що заперечення відповідача, викладені у відзиві, судом до уваги не приймаються, так як спростовуюся матеріалами справи, а саме на актах приймання-передачі природного газу від 30.04.2020р. наявна печатка відповідача та Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області   не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачем не споживався газ у  квітні 2020р. 
Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
28.08.2020р.  до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Усатівської сільради Біляївського району Одеської області на рішення від 27.07.2020р., в якій скаржник  просить суд  скасувати оскаржене рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.           В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник  посилається на порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, оскільки судом невірно встановлено, що в квітні 2020 року позивач поставив відповідачу природний газ, а також, що відповідач підписував акти від 30.04.2020 року; невідповідність висновків, викладених у  рішенні суду, встановленим обставинам справи.
Скаржник зазначає, що суд не врахував,  не дослідив та не надав оцінку відзиву відповідача,  не надав оцінку доводам та не дослідив (не з`ясував) відповідні пояснення викладені відзиві відповідача щодо вжиття останнім усіх залежні від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, не надав оцінки та не звернув увагу на довід  відповідача, що право підпису та скріплення печаткою відповідача  має тільки три особи, а саме: сільський голова Маковейчук Юрій Іванович, заступник сільського голови Пашкова Валентина Олександрівна та секретар сільської ради Драгомарецька Ляля Андріївна, натомість, акти приймання-передачі природного газу від 30.04.2020 року не підписані та не скріплені печаткою відповідача, що-спростовує приймання-передачу природного газу відповідачем за квітень 2020 року.
Відповідач наголошує в скарзі, що строк дії договору закінчився  31.03.2020р., а наступна процедура закупівлі була відмінена  26.05.2020р.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 31.08.2020р. витребувано від господарського суду Одеської  області матеріали справи №916/1857/20; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської  області від 27.07.2020р у справі №916/1857/20 до надходження  матеріалів даної справи з господарського суду Одеської  області. 
03.09.2020р. матеріали справи №916/1857/20 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.              
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.09.2020р. апеляційну скаргу  залишено без руху; встановлено відповідачу строк 7 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення   недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду  доказів сплати судового збору у розмірі 3153грн.; роз`яснено скаржнику, що у разі невиконання вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
25.09.2020р. скаржник надав суду заяву з додатками, чим усунув недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду від 07.09.2020р.           
Ухвалою від 15.10.2020р. поновлено   Усатівській сільській раді Біляївського району Одеської області пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від   27 липня 2020 року у справі №916/1857/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області; розгляд апеляційної скарги Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено  іншим учасникам справи  строк для подання відзиву на апеляційну скаргу  та будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань  до 09.11.2020р.; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від   27 липня 2020 року у справі №916/1857/20.
04.11.2020р. від ТОВа «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Одеської області від 27.12.2020 р. по справі № 916/1857/20 залишити без змін. 
В обґрунтування своєї позиції позивач зазначав, що судом першої інстанції вірно встановлено, що постачання природного газу в квітні було здійснено позивачем,  відповідач  не зазначає, що ним не здійснювалось споживання природного газу та не надає  доказів, які б могли підтвердити наявність у нього договірних відносин з іншим постачальником.
Щодо процедур закупівель, які були оголошені відповідачем, ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» зазначає, що навіть при укладанні договору про закупівлю за результатами проведеної закупівлі між позивачем та відповідачем, останній не зміг би здійснювати оплати за отримані послуги, які були надані йому до моменту його підписання.
Також позивач звертає увагу, що Усатівська сільська рада, як споживач, систематично порушувала умови Договору в частині визначення фактичного обсягу спожитого природного газу, жодного разу не повернула постачальнику його примірник оригіналу акта приймання-передачі газу та не надавала в письмовій формі мотивовану та обгрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу, у зв`язку із чим обсяг поставленого природного газу за Договором встановлювався актами приймання - передачі, що були укладені між відповідачем та Оператором ГРМ (АТ «ОДЕСАГАЗ»).
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи,  дослідивши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом,  14.02.2019р. між ТОВ ,,Одесагаз-Постачання” (Постачальник) та Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області (Споживач) укладено договір № 008611 (2019)-Т, у відповідності до п. п. 2.1, 2.3 якого Постачальник постачає Споживачеві наступний предмет закупівлі: газ природній, скраплений  або в газоподібному стані  - за кодом  ДК 021:2015, код CPV - 09120000-6 - Газове паливо (далі - газ) в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах передбачених даним Договором. Газ, що передається за Договором, використовується виключно для власних потреб або в якості сировини, а не для перепродажу.
Відповідно до п. 2.4. Договору поштові адреси точок комерційного (-их) вузла (-ів) обліку Споживача: с. Усатово: вул. Вернидуба, 52А (пошта), пров. Урядовий, 63 (сільрада), пров. Урядовий, 65 (поліція).
Відповідно до п. п. 3.2, 3.6  Договору місячний обсяг постачання природного газу  до пунктів призначення не повинен перевищувати підтверджений обсяг  природного газу. Приймання передача природного газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці,  оформлюється шляхом підписання  та скріплення печаткою  щомісячних актів  приймання-передачі природного газу, що оформлюється  на підставі даних кожного комерційного вузла обліку  та є невід`ємними частинами  цього договору  і є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. 
Згідно з п. 3.9 договору, річний план обсяг постачання газу – до 62 тис. куб. м.  
Положеннями п. 5.5.1 договору  передбачено, що у разі оплати замовлених  обсягів  газу до початку місяця поставки, Споживач зобов`язується сплатити вартість запланованого обсягу природного газу (номінації) не пізніше ніж за 5 (п`ять) діб до початку розрахункового періоду.  Оплата за природний газ здійснюється Споживачем грошовими коштами  шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості запланованих обсягів газу на підставі рахунку / рахунку-фактури. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунку-фактури та акту приймання передачі природного газу. У разі переплати вартості газу сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок Споживача протягом одного місяця з дня отримання вимоги. У разі наявності заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. 
Вартість послуг по Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачу і орієнтовно складає 645420 грн. (п.5.4 Договору).
Згідно з п. 6.3  договору Споживач зобов`язується  виконувати умови договору а саме  оплачувати Постачальнику вартість послуг згідно з умовами договору;  дотримуватись дисципліни споживання природного газу   в обсягах та на умовах  визначених договором. 
Відповідно до п. 12.1 договору  договір набирає чинності з дня  його підписання та укладається у частині постачання природного газу на термін до 31.12.2019р.,  а у частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. 
26.11.2019р. позивач та відповідач уклали додаткову угод № 1 до Договору, якою  змінені реквізити позивача в Договорі.
Додатковою угодою від 26.12.2019р. № 2/1 до Договору № 008611 (2019)-Т сторони погодили продовжити дію Договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році та продовжили термін дії Договору до «31 » березня 2020 року.
30.01.2020р. позивач та відповідач уклали додаткову угоду №2 до Договору, якою    п. 5.4. Договору викладено у наступній редакції: Вартість послуг по Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачу і складає - 645 420,00 грн.  у т.ч. ПДВ 107 570,00грн.. На 2020 рік передбачено 20 % фінансування у сумі: 129 084,00 грн.   у т.ч. ПДВ 21 514 грн.
Додатковою угодою №3 від 10.02.2020р.   змінено реквізити відповідача в Договорі.
13.02.2020р. позивач та відповідач уклали додаткову угоду № 3/1 до Договору, якою  виклали п. 5.4. Договору у новій редакції:Вартість послуг по Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачу і складає- 645 420,00 грн.; у т.ч. ПДВ 107 570,00 грн. На 2020 рік передбачено 20%  фінансування у сумі: 129 084,00 грн.  у т.ч. ПДВ 21 514 грн.
17 квітня 2020 року відповідач оприлюднив оголошення про проведення процедури  закупівлі природного газу у кількості 28526 м3 та повідомлення про намір укласти договір з ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», як  учасником процедури закупівлі з  пропозицією ціни  у розмірі 115 501, 49 грн.
26.05.2020р. вказана публічна закупівля відмінена на підставі ч. 4 статті 35 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII із змінами, а саме: не укладання договору у строки передбачені статтею 35 цього Закону (копія звіту про результати закупівлі' додається)
Відповідно до наявних в матеріалах справи копій актів прийому-передачі природного газу, які додані позивачем до позову, за Договором №008611 Усатівська сільрада прийняла природний газ:  у лютому 2019 року 5285 куб..м., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 28.02.22019р. та технічним актом приймання-передачі природного газу № 008611/02 (а.с. 22, 23); у березні 2019 року 5023 куб. м., що підтверджується  актами приймання-передачі природного газу  від 31.03.2019р. та  технічним актом приймання-передачі природного газу №08611/03 від 31.03.2019р.  (а.с. 24,25); у квітні 2019 року 2273 куб. м., що підтверджується актами  приймання-передачі природного газу  від 30.04.2019р. та технічним актом приймання-передачі природного газу №006611/04 від 30.04.2019р.(а.с. 26,27); у листопаді 2019 року 143 куб. м., що підтверджується технічним актом приймання-передачі природного газу  №008611/11 від 30.11.2019р. (а.с. 28);  у грудні 2019 року 7717 куб. м., що підтверджується технічними актами приймання-передачі природного газу  31.12.2019р. (а.с. 29,30); у січні 2020 року 4970 куб. м., що підтверджується  технічними актами приймання-передачі природного газу №№008611/01 (а.с. 31,32); у лютому 2020 року 5422 куб. м.., що підтверджується технічними актами приймання-передачі природного газу  від 29.02.2020р.  (а.с. 33,34);  у березні 2020 року 4928 куб. м., що підтверджується технічним актами приймання-передачі природного газу від 31.03.2020р.  (а.с. 35, 36);  у квітні 2020 року  3301 куб.м., що підтверджується  актами приймання-передачі природного газу від 30.04.2020р., всього  42363 куб.ч. на загальну суму 318  687,81грн. 
При цьому у квітні 2020 року  постачання природного газу  споживачу у розмірі 3301 куб.м. на суму 19 773.12 грн. здійснювалось позивачем після закінчення строку дії договору, що сторонами не заперечується.
Згадані акти приймання передачі природного газу та технічні акти підписані представником Усатівської  сільради, а також скріплені печаткою Ради. 
Звертаючись до господарського суду з позовом, позивач зазначав, що Усатівська сільрада здійснила  оплату отриманого газу не в повному обсязі, в результаті чого  станом на 17.06.2020р. утворилась заборгованість за поставлений природний газ в березні 2020 р. - квітні 2020 р. у сумі 49 292,04 грн. 
Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Так, за змістом статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.
Як  зазначалося вище, у березні 2020 року відповідачем було отримано 4928 куб. м. природного газу, що підтверджується технічним актами приймання передачі природного газу від 31.03.2020р.  (а.с. 35, 36),  у квітні 2020 року  3301 куб.м., що підтверджується  актами приймання-передачі природного газу від 30.04.2020р., всього  на загальну суму  49  292,04грн., з яких  за березень – 29518,92грн., за квітень – 19  773,12грн.
Відповідач не заперечує, що ним не було оплачено природний газ, поставлений йому в березні-квітні 2020 років, натомість зазначає, що акти приймання-передачі природного газу від 30.04.2020р. ним не підписані та не скріплені печаткою відповідача.
Проте такі твердження спростовуються матеріалами справи: наявними копіями актів приймання-передачі природного газу  від 30.04.2020р. у загальній кількості 3301 куб.м., які (акти) містять підписи представника  Усатівської  сільради та скріплені  печаткою Ради. Вказані акти містять посилання на договір №008611.
Згідно зі статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до п. 1  розділу 3 Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року N 1000/5 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом.
На документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється печаткою установи (за наявності).
Саме акт приймання-передачі є тим первинним документом, на підставі якого виникає обов`язок сплати. 
Отже, наявність підпису та відбитку печатки відповідача на актах  приймання –передачі  природного газу та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, на переконання колегії суддів, свідчить, що відповідач прийняв поставлений природний газ та має обов`язок сплатити його вартість Постачальнику.
Відповідно до п. 3.7. Договору встановлено, що за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від Споживача даних та\або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обгрунтовану відмову від підписання акта приймання передачі газу.
Колегія суддів констатує, що підписавши акти приймання-передачі природного газу, без жодних зауважень та заперечень, скріпивши їх печаткою,  відповідач погодився з обсягами фактично отриманого газу, в тому числі і поставленого поза межами договору,  тому зобов`язаний компенсувати позивачу його вартість.
Обов`язок оплатити отриманий природній газ виник у відповідача і після підписання актів приймання-передачі природного газу з оператором ГРМ  - ПАТ «Одесагаз».
Слід зазначити, що ані апеляційна скарга, ані відзив на позов не містять заперечень чи обґрунтувань з приводу неоплати Радою, як споживачем, природного газу отриманого в березні 2020 року, тобто за період, коли договір  № 008611 (2019)-Т ще не припинив свою дію.
З приводу аргументів скаржника, що ним вживалися всі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення (оголошувалися процедури закупівлі відповідно до предмету договору у зв`язку із закінченням строку його дії, тоді як позивач не брав участь у оголошених публічних закупівлях та пропустив строк укладання договору) колегія суддів зазначає наступне.
По-перше, це жодним чином не спростовує наявність заборгованості по оплаті  за отриманий природний газ в березні 2020року, тобто в рамках договору, по-друге, підписавши  акти приймання-передачі природного газу, отриманого в квітні 2020 року, без жодних зауважень та заперечень, відповідач такими своїми діями підтвердив отримання обсягів газу, а відтак у останнього виник відповідний обов`язок оплатити його вартість саме постачальнику (позивачу).
Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За умовами статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Колегія суддів констатує, що докази надані позивачем, є більш вірогідними для встановлення обставини  порушення відповідачем своїх зобов`язань з оплати отриманого природного газу,  ніж докази надані суду першої інстанції в обгрунтування заперечень проти позову, скаржником не спростовано факту отримання ним в березні-квітні 2020 року природного газу та підписання актів приймання передачі газу, а  обставина  неоплати його вартості ним не заперечується.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками господарського суду щодо наявності підстав для стягнення з Усатівської сільради на користь ТОВ „Одесагаз-постачання" заборгованості у розмірі 49 292,04 грн., що утворилася за поставлений у березні-квітні 2020 року природний газ.    
Відповідно до статті 526 ЦК  України, положення якої кореспондуються з частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).
Положеннями п. 5.5.1 договору  передбачено, що у разі оплати замовлених  обсягів  газу до початку місяця поставки, Споживач зобов`язується сплатити вартість запланованого обсягу природного газу (номінації) не пізніше ніж за 5 (п`ять) діб до початку розрахункового періоду.  Оплата за природний газ здійснюється Споживачем грошовими коштами  шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості запланованих обсягів газу на підставі рахунку / рахунку-фактури. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунку-фактури та акту приймання передачі природного газу. У разі переплати вартості газу сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок Споживача протягом одного місяця з дня отримання вимоги. У разі наявності заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. 
Відповідачем порушувалися строки оплати природного газу, поставленого в період дії договору,  що останнім не заперечено.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При цьому, необхідною умовою для застосування норми ч. 2 ст. 625 ЦК України та санкцій, передбачених умовами договору, є факт невиконання або прострочки виконання зобов`язання.
Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, інфляційних та відсотків річних, з якими погодився господарський суд, колегія суддів вважає їх вірними.
Слід зазначити, що апеляційна скарга не містить заперечень чи міркувань, які б зводилися до незгоди з рішенням господарського суду в частині нарахування відсотків річних, інфляційних та пені, з підстав інших, ніж невизнання основного боргу, контрозрахунок штрафних санкцій також не надавався відповідачем і до суду першої інстанції.
Інші доводи апелянта колегія суддів вважає такими, що не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржуване рішення від 27.07.2020р. ухвалено судом першої інстанції відповідно до норм матеріального  та процесуального права та підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Підстав для виходу судом апеляційної інстанції за межі доводів апелянта не убачається, оскільки при апеляційному розгляді справи не встановлено порушення норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.
З огляду наведеного,  рішення Господарського суду Одеської області від 27.07.2020р. залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Відповідно до ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

  Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284  ГПК України,
колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Одеської області від 27.07.2020р. у справі №916/1857/20 залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Усатівську сільську раду Біляївського району Одеської області.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України. 
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повна  постанова прийнята та  складена 23 грудня 2020р. у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді М.А. Мишкіної з 30.11.2020р. по 18.12.2020р. включно

Головуючий суддя                                                                    М.А. Мишкіна 

Суддя                                                                                          Л.О. Будішевська

           Суддя                                                                                          С.В. Таран