Справа № 752/3024/20	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Хоменко В.С.	
Провадження №  33/824/2009/2020	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Стужука А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Стужука А.О. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  -
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови суду,26.01.2020 року о 03 год. 10 хв. в м. Києві по пров. Феодосійський, 14, ОСОБА_1 керував автомобілем BMW X 5 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку у лікаря відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Стужук А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.04.2020 року, постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова є незаконною. Зазначає, що         ОСОБА_1 транспортним засобом не керував. Зазначає, що ОСОБА_1 відмовився надати посвідчення на вимогу працівника поліції, оскільки за кермом автомобіля не перебував, а знаходився поруч як пасажир. Також зазначає, що працівниками поліції не було роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не зрозумівши для чого це відмовився від проходження. Вважає, рапорт працівників поліції неналежним доказом. Зазначає, що оскільки пояснення свідків не містять заповненої графи про ознайомлення свідків з ст. 63 КУ, тому вважає зазначені пояснення неналежним доказом.
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд  вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
 
Враховуючи те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката           Стужука А.О. подана до суду першої інстанції 4.05.2020 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.04.2020 року пропущений не був.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 302100 від 26.01.2020 року, згідно якого26.01.2020 року о 03 год. 10 хв. в м. Києві по пров. Феодосійський, 14, ОСОБА_1 керував автомобілем BMW X 5 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку у лікаря відмовився в присутності двох свідків (а.с. 1); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння (а.с. 2); рапортом працівників поліції (а.с. 3); розпискою гр. ОСОБА_4 , яка зобов`язується доставити автомобіль BMW X 5 д.н.з. НОМЕР_1 за місцем призначення (а.с. 4); відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 5).
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як  відмова  особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, є необґрунтованими, оскільки спростовуються рапортом працівників поліції ППОП №1 ГУНП в м. Києві, згідно якого ОСОБА_1 рухався на автомобілі BMW X 5 д.н.з. НОМЕР_1 без увімкненого світла фар в темну пору доби.
Необгрунтованими та нічим не підтвердженими є доводи апеляційної скарги про те, що рапорт працівників поліції є неналежним доказом, оскільки зазначені обставини підтверджені відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівником поліції підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не зрозумівши для чого це, відмовився від проходження, є необґрунтованими та такими, що не звільняють ОСОБА_1 від відповідальності. 
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що пояснення свідків є неналежним доказом, є безпідставними, оскільки як вбачається з зазначених пояснень, свідки      ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ознайомлені зі змістом пояснень, будь-яких зауважень до викладеного вони не мали, про що засвідчили особистими підписами.
 
Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.
 
Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, від проходження якого він відмовився в присутності двох свідків. 
Враховуючи наведене, вказаних в апеляційній скарзі порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником не надані.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Стужука А.О. - залишити без задоволення.
Постанову суддіГолосіївського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
            Суддя                                                                                                 А.М. Дрига