УХВАЛА

11 листопада 2020 року     
Київ
справа №140/2746/19
адміністративне провадження №К/9901/28325/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Усенко Є.А.,  Хохуляка В.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі 140/2746/19 за позовом Приватного підприємства «Західна Аграрна Компанія» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,
ВСТАНОВИВ:
29.10.2020 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС) на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС на рішення  Волинського окружного адміністративного суду від 28.10.2019.
З касаційної скарги вбачається, що  ухвалою  Восьмого апеляційного адміністративного суду від  17.08.2020   апеляційну скаргу ГУ ДПС у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу квитанції про оплату судового збору, а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням інших обґрунтованих причин для такого поновлення. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані судом неповажними, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої  статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 28.10.2019 подано  19.07.2020 , тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.  При цьому, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору. Ухвалою апеляційного суду від 24.12.2019 за клопотанням ГУ ДПС було продовжено строк для усунення недоліків. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2020 у задоволенні клопотання ГУ ДПС про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено, апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків. 
У клопотанні про поновлення строку відповідачем зазначено, що  не подання апеляційної скарги у зв`язку з неможливістю сплати судового збору є об`єктивною причиною пропуску такого строку та дає підстави для його поновлення.  
Апеляційний суд, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження дійшов висновку, що зазначені ГУ ДПС причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними, оскільки  не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень. Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку. 
Як вбачається з оскаржуваної ухвали  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2020 на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції    ГУ ДПС подало платіжне доручення від 11.08.2020 № 1223 про сплату судового збору та клопотання про визнання поважними причини пропуску строку та поновлення його. Клопотання про поновлення строку обґрунтоване тим, що вперше апеляційну скаргу було подано в строки, проте у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, апеляційну скаргу було повернуто. Зазначав, що ним вчинялись дії спрямовані на усунення недоліків первинної апеляційної скарги, однак у зв`язку із відсутністю бюджетного фінансування для сплати судового збору відповідач позбавлений можливості вчасно виконувати вимоги процесуального закону.  В той же час, інших пояснень та доказів щодо причин пропуску строку звернення до суду не надано.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що  поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. В той же час, таких доводів апелянтом не наведено.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки  вперше апеляційну скаргу було подано в строки, визначені процесуальним законодавством, проте у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, апеляційну скаргу було повернуто. Зазначає, що впродовж тривалого часу був позбавлений можливості сплати судового збору у зв`язку із здійсненням безспірного списання коштів. Зазначає, що ГУ ДПС не втратив інтерес у вирішенні судового спору на користь держави, оскільки оскаржувана суму є значною. Звертає увагу, що ГУ ДПС було повторно подано апеляційну скаргу та надіслано платіжне доручення про оплату судового збору, а також клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Зазначає, що норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаться поважними для вирішення питання поновлення пропущеного строку, такі причини визначаються з огляду на обставини справи.  
Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.   
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки  наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовано визнано неповажними та на пропозицію суду апелянт не навів інших поважних підстав для цього. 
Щодо доводів скаржника про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме про неможливість сплати судового збору при зверненні з апеляційною скаргою у цій справі вперше, колегія суддів визнає їх неповажними, оскільки неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних чи фінансових складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
Сама собою сплата судового збору суб`єктом владних повноважень при повторному зверненні до суду не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційне оскарження судового рішення.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями  169, 295, 299, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі 140/2746/19 за позовом Приватного підприємства «Західна Аграрна Компанія» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон Є.А. Усенко   В.В. Хохуляк