Ухвала
22 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 522/19771/18
провадження № 61-10177ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Юріївна, Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В. Ю., Другий Приморський відділ ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 квітня            2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис від 02 вересня 2014 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В. Ю. за реєстровим № 1332 щодо звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94, 5 кв. м, що є предметом іпотеки згідно іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю. 11 березня 2008 року за реєстровим № 878, з метою задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 3 891 002, 87 грн за договором про надання споживчого кредиту № 11311849000 від 11 березня 2009 року, таким, що не підлягає виконанню.
10 липня 2020 року ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2020 року поновлено ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду           м. Одеси від 02 липня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду                  від 13 квітня 2020 року. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, зокрема, необхідно надати заяву про залучення у справі                       № 522/19771/18 ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк» на підставі статті 55 ЦПК України, надати до Верховного Суду Додаток № 2 до договору про відступлення прав вимоги від 13 травня 2020 року підписаний сторонами та  завірений належним чином, зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт ( абзац та\або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави (підстав), та надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, разом із копіями уточненої скарги та додатками відповідно до кількості учасників справи, яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
У серпні 2020 року заявник подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків разом з заявою про залучення у справі № 522/19771/18 ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк».
Заява мотивована тим, що ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» за договором відступлення права вимоги від 13 травня 2020 року № 2244/К/1 відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступив свої вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями по кредитному договору від 11 березня               2008 року № 11311849000 та іпотечному договору від 11 березня 2008 року. На підтвердження зазначених у заяві обставин ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» додало копію зазначеного договору відступлення права вимоги від 13 травня 2020 року                              № 2244/К/1  та Додаток № 2 до договору про відступлення прав вимоги                                       від 13 травня 2020 року.
Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
За змістом статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну правонаступником з наданням йому статусу правонаступника сторони у справі.
Розглянувши вищезазначену заяву щодо залучення у справі правонаступника, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення та про залучення до участі у справі № 522/19771/18 ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк».
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується   з   підстав,   передбачених   частинами   першою,  третьою  статті  411 цього Кодексу.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, тобто відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо використання терміну «безспірність заборгованості».
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про залучення в якості правонаступника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.
Залучити Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» в якості правонаступника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» на рішення Приморського районного суду                    м. Одеси від 02 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду                  від 13 квітня 2020 року.
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу                                    № 522/19771/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Юріївна, Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданими до них документами, роз`яснити їм право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                       Є. В. Петров
 
                                                                                                                                  С. Ю. Мартєв
 
                                                                                                                             В. М. Сімоненко