ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/8544/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 жовтня 2020 року                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                  Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                        Костюк Л.О., Мєзєнцева Є.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваєр Україна» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

                                                             В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ваєр Україна» з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №661477/41326937 від 23.04.2018 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №172 від 31.01.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних і рішення Комісії Державної фіскальної служби України з розгляду скарг від 11.05.2018 р. №4388/41326937/2 про залишення цього рішення без змін та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №172 від 31.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста від 17 липня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваєр Україна»   задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України №661477/41326937 від 23.04.2018 року; визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України №4388/41326937/2 від 11.05.2018 року; зобов`язано Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ЄДРПОУ 39292197) прийняти рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваєр Україна» податкової накладної порядковий номер 172 від 31.01.2017 року; вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ГУ ДПС у м.Києві подано апеляційну скаргу, в якій останнє просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в позові відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарги мотивована, тим що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом з`ясовано не всі фактичні обставини у справі. Вважає, що оскаржувані рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.  
Судом першої інстанції встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Ваєр Україна» подано на реєстрацію податкову накладну № 172 від 31.05.2018 року по взаємовідносинам з ТОВ «СМК ДІРЕКТ СІСТЕМ».
Рішенням комісії №661477/41326937 від 23.04.2018 року відмовлено у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не с достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
У подальшому ТОВ «Ваєр Україна» направила скаргу на рішення про відмову в реєстрації  податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, до якої додала документи на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом.
Рішенням комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України №  4388/41326937/2 від 11.05.2018 року скаргу підприємства залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Позивач, вважаючи свої права порушеними, а спірне рішення неправомірним, звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, відповідач не довів наявності підстав для відмови у реєстрації податкової накладної, не надав пояснень, які саме із наданих документів складені з порушенням законодавства та норми якого саме закону порушено, натомість позивач надав до суду докази реальності господарських операцій.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
У відповідності до п.  74.2. ст.  74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно із п.  74.3  ст. 74 Податкового кодексу України    зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Відповідно до п. 2  Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010  (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог  Податкового кодексу України  (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог    Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг»    та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Положеннями п. 13 Порядку № 1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи містить пп. 201.16.1 п.  201.16  ст.  201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2  ст.  74  цього  Кодексу.
Згідно із пп. 201.16.1 п.  201.16  ст. 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених  наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567    (далі - Критерії):
1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;
2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Судом першої інстанції зазначено, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
У відповідності до пп. 201.16.2 п.  201.16  ст.  201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Підпунктом 201.16.3 п. 201.16  ст. 201 Податкового кодексу України  встановлено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп. 201.16.2  Податкового кодексу України.
Судом першої інстанції встановлено, що вищезазначені податкові накладні були складені позивачем щодо виконання господарських операцій з контрагентами.
Позивачем у відповідності до  ст. 201 Податкового кодексу України    (в редакції на дату вчинення дій) зареєстровану податкову накладну № 172, номер в ЄРПН відповідно - №  9241905809.
Підставою для реєстрації вказаної ПН слугувала господарська діяльність між ТОВ «Ваєр Україна» з ТОВ «СМК ДІРЕКТ СІСТЕМ».
Вказана податкова накладна № 172 від 31.01.2017 року прийнята, однак її реєстрація зупинена.  
Причиною зупинення ПН зазначено виявлені помилки: «Відповідно до п.  201.16  ст.  201 ПКУ  реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.
Відповідачем запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних..  
Позивачем на виконання вимог контролюючого органу надано відповідні документи згідно вимог законодавства, однак у реєстрації податкових накладних відмовлено.
Підтвердженням реальності вказаних господарських операцій є договори та первинні документи, що були оформлені відповідно до законодавства копії яких наявні в матеріалах адміністративної справи, зокрема: договори купівлі-продажу, видаткові накладні, рахунки на оплату, виписки з банку.
З наданих позивачем документів, судом першої інстанції було встановлено, що податкова накладна за № 172 від 31.01.2017  р. не підпадає під критерій оцінки ступеня ризиків, достатніх для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за п.п. 1.6 п.1.
Зазначені вище обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які були надані позивачем відповідачу на підтвердження господарської операції для здійснення реєстрації податкової накладної.
Такі документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно пп. 201.16.2 п. 201.16  ст.  201 Податкового кодексу України  до Комісії  ГУ ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.
Згідно із  постановою Кабінету міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації»    підставами для прийняття комісією ГУ ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
У рішенні комісії ГУ ДФС №  4388/41326937/2 від 11.05.2018 року підставою для відмови у реєстрації податкових накладних вказано: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ГУ ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування».
При цьому, як було встановлено судом першої інстанції комісією ГУ ДФС було лише процитовано норму законодавства без конкретизації обставин справи, в томи числі, посилань на конкретний документ, якій складений з порушенням законодавства та з яким саме порушенням він складений.
Позивач довів, що первинні документи, оформлені в рамках господарських відносин із контрагентами, копії яких надані відповідачу для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкових накладних складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання ТОВ «Ваєр Україна» та його контрагентами господарських зобов`язань.
В свою чергу відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів наявності підстав для відмови у реєстрації податкової накладної.
Разом з тим, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Судом першої інстанції в ході судового розгляду справи встановлено, що контролюючим органом зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що рішення комісії ГУ ДФС №  661477/41326937  від 23.04.2018 року щодо відмови в прийнятті податкової накладної № 172 від 31.01.2017 року є необґрунтованими, не мотивованими та не відповідають положенням законодавства.
Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №  661477/41326937  від 23.04.2018    року є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а податкова накладна № 172 від 31.01.2017 року повинна бути прийнятою та зареєстрованою (операційним днем), коли вона була надіслана позивачем.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня  2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      О.М. Кузьмишина

          Судді:                                                                                Л.О. Костюк

 Є.І. Мєзєнцев