У Х В А Л А  
07 грудня  2020 року
м. Київ
справа № 713/541/20
провадження № 61-16908ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 липня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 жовтня 2020року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»                (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк)звернулося до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 14 943,16 грн.
Позов обгрунтований тим, що ОСОБА_1  звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 20 вересня 2012 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 500,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, надалі збільшено кредитний ліміт до 3 300,00 грн. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» (далі - Умови та Правила), «Правилами користування платіжною карткою» (далі - Правила) та «Тарифами Банку» (далі - Тарифи), які є на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою ОСОБА_1 підтверджується той факт, що він проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які надані йому для ознайомлення у письмовій формі.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, ОСОБА_1 своєчасно не погашав заборгованість за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, зобов`язання за вказаним договором не виконав.
У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 17 березня 2020 року має заборгованість у розмірі 14 943,16 грн, яку банк просив стягнути.
Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 липня 2020 року, залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року, в позові відмовлено.
Суд першої інстанції встановив, що станом на 20 вересня 2012 року ОСОБА_1 виповнилось 15 повних років, тобто він був неповнолітнім. Відповідно до статтей 31, 32 ЦК України банк не мав права укладати з ним будь-який кредитний договір. Банк мав право лише видати картку для отримання стипендії. 
Відмовивши в позові, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки доказів підписання та узгодження відповідачем Умов та Правил, а також Тарифів в редакції АТ КБ «Приватбанк» суду не надано, суд дійшов висновку, що їх умови сторонами не узгоджувалися, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом заборгованість за тілом кредиту відсутня.
У листопаді 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 липня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.
Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 14 943,16 грн кредитної заборгованості. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100x2 102,00 грн=210 200,00 грн)
Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Касаційна скарга містить посилання на те, що рішення у цій малозначній справі оскаржуються до суду касаційної інстанції на підставі підпунктів «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, проте не наведено переконливих доводів, які б свідчили про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики та справа має для банку виняткове значення, посилання на те, що рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у касаційній скарзі, не дає підстав для висновку про відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
Щодо доводів заявника про те, що справа має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не виклав переконливі аргументи, що справа має для нього виняткове значення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, щоне підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржені АТ КБ «ПриватБанк» рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 липня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 липня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     А. С. Олійник
         С. О. Погрібний
         В. В. Яремко