ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 р. 	Справа № 480/961/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мінаєвої О.М.
суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. 
за участю секретаря судового засідання  Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько,  м. Суми, повний текст складено 09.06.20 по справі № 480/961/20
          за позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс"  
          до         Державної податкової служби України                 
          про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2020 року  Товариство з обмеженою відповідальністю «Шанс» (далі – позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України (далі - відповідач, ДПС України), в якій просило зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс": №76 від 12.11.2019 року, №77 від 13.11.2019 року, №78 від 13.11.2019 року, №79 від 14.11.2019 року, №80 від 14.11.2019 року і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 26.11.2019року.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року у справі №480/961/20 позов задоволено.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс": №76 від 12.11.2019 року, №77 від 13.11.2019 року, №78 від 13.11.2019 року, №79 від 14.11.2019 року, №80 від 14.11.2019 року і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 26.11.2019 року.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України суму судового збору в розмірі 2102,00 грн.
Відповідач, Державна податкова служба України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 р. у справі № 480/961/20 скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував приписи пп. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, та не взяв до уваги приписи постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 «Про затвердження порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», наказу Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017 року «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами» та зазначає, що позивачем не було дотримано законодавчо установлених вимог щодо належного засвідчення цифровим підписом спірних податкових документів.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції,  що 30.11.2017 між ТОВ "Шанс" та Чернігівською ОДПІ укладено договір про визнання електронних документів №2522001 (реєстраційний номер - 9231748434) (а.с. 8-9).
Позивачем засобами електронного зв`язку через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" складено і направлено на реєстрацію наступні податкові накладні: №76 від 12.11.2019 року, №77 від 13.11.2019 року, №78 від 13.11.2019 року, №79 від 14.11.2019 року, №80 від 14.11.2019 року.
З квитанції, що надана у відповідь, встановлено, що документ не було прийнято ДПС України, причина відмови - документ не може бути прийнято, відсутній укладений з платником "31337546" договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у реєстрації податкових накладних. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного. 
У відповідності до п. 201.6 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Згідно з положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно до пункту 201.1  статті 201 та/або пункту 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У відповідності до пп. 20.1.7 пункту 20.1 статті 20 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право на отримання від платників податків, платників єдиного внеску та надання у межах, передбачених законом, документів в електронному вигляді.
Статтею 14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.
Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 № 557, чинний з 15.11.2017 (далі - Порядок №557).
Згідно з п. 1 Порядку № 557 електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.
Автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).
Згідно з п. п. 3, 4 Порядку № 557, створення електронного документа завершується накладанням на нього ЕЦП підписувача (підписувачів), електронної печатки (за наявності), як передбачено для аналогічного документа в паперовому вигляді.
Після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв`язку до адресата протягом операційного дня.
Автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів (п. 5 Порядку № 557).
Згідно з п. 1 розділу ІІІ Порядку № 557, юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу суб`єкта електронного документообігу з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку № 557, автор створює Заяву про приєднання до Договору в електронному вигляді. Усі реквізити Заяви про приєднання до Договору обов`язкові для заповнення. У випадку їх відсутності Заява про приєднання до Договору до розгляду не приймається, формується перша квитанція із зазначенням причини неприйняття та надсилається автору.
Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 557 визначено, що підписана Заява про приєднання до Договору шифрується з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та направляється протягом операційного дня у визначеному форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв`язку до контролюючого органу за основним місцем обліку автора.
У разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора Заяви про приєднання до Договору, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, та у разі здійснення автором сплати податків і зборів за місцем попередньої реєстрації до кінця поточного бюджетного року Заява про приєднання до Договору направляється до контролюючого органу за попереднім місцезнаходженням (місцем обліку) автора до кінця поточного бюджетного року. В інших випадках - до контролюючого органу за новим (основним) місцезнаходженням автора.
У разі наявності діючого Договору та у разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, Заява про приєднання до Договору до контролюючого органу за новим місцезнаходженням не направляється.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що підставою для прийняття податкового документу в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов`язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладення ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа, строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/заблокований).
Підставами для відмови у прийнятті податкових накладних є недійсність електронного цифрового підпису; закінчення строку дії сертифіката відкритого ключа; наявність помилок у податковій накладній та у розрахунку до неї; наявність недіючого договору; відсутність достатньої суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 та 200-1.9 ст. 200-1 Податкового кодексу України.
Окрім того, згідно з п. 49.4 ст. 49 ПК України (в редакції чинній з 01.01.2017) контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.
Пунктом 14 розділу ІІІ Порядку № 557 встановлено, що дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав:
отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника;
отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника;
отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи;
наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі;
наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.
Згідно з п. 16 розділу ІІІ Порядку № 557, договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу.
У день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу.
У відповідності до ч. 1  статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі  ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч.1 ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у межах спірних відносин законодавством встановлено виключні випадки, які дають право органу ДФС розірвати договір в односторонньому порядку, а саме: отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.
Матеріалами справи встановлено, що підставою для неприйняття податкових накладних відповідач вважає факт припинення дії договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року №2522001, у зв`язку із тим, що Чернігівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області було відхилено заяву про приєднання від 24.10.2018 року №1, що була подана до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року №2522001, оскільки наведена заява була подана новим керівником та у зв`язку із зміною місцезнаходження товариства.
Разом з тим, матеріали справи свідчать, що позивачем було оскаржено дії Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 2522001 та підстави неприйняття направленої заяви від 24.10.2018 року  про приєднання до договору.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року у справі №480/4038/18, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 року, визнано протиправними дії Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року №2522001 (реєстраційний номер - 9231748434), укладеного з ТОВ "Шанс".
Постановою Верховного суду від 11.06.2019 по справі №480/4038/18 рішення залишені без змін.
Судами встановлено, що підстав для розірвання договору в односторонньому порядку із ТОВ «Шанс» Чернігівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області не мала. Судом також досліджувалося питання правомірності дій Чернігівської ОДПІ, що були вчинені податковим органом після 24.10.2018 року, тобто з дня направлення новим керівником ТОВ «Шанс» заяви про приєднання від 24.10.2018 року та правомірності нереєстрації податкових накладних, поданих на реєстрацію 05.11.2018 року.
Всі вказані дії визнані судом протиправними, при цьому, судом було встановлено, що при відхиленні заяви від 24.10.2018 року №1 зміна керівника не зазначається Чергінівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області, як підстава для розірвання договору.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що доводи відповідача щодо припинення дії договору від 30.11.2017 року № 2522001 є необґрунтованими. 
В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що податкові накладні, які суд першої інстанції зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати, підписані посадовою (уповноваженою) особою ТОВ «Шанс» Терещенко Є.В., в порушення п. 5 р. ІІІ Порядку № 557. Так, позивачем після зміни керівника та місцезнаходження, не було укладено Договір про визнання електронних документів з ГУ ДФС у Сумській області, де б зазначались автор і підписувач електронних документів підприємства. У зв`язку з чим податкові накладні направлені на реєстрацію, і в яких вказано підписувач і посадова особа ОСОБА_1 , не можуть бути зареєстровані, так як автоматизована система не може ідентифікувати підписувача ЕЦП Терещенко Є.В.   
Наведені доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи встановлено, що підставою для неприйняття податкових накладних є саме відсутність договору, а не як зазначено відповідачем щодо підписання податкових накладних неуповноваженою на те особою.
З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2019 року позивачем засобами електронного зв`язку через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" було складено і направлено на реєстрацію податкові накладні: №76 від 12.11.2019 року, №77 від 13.11.2019 року, №78 від 13.11.2019 року, №79 від 14.11.2019 року, №80 від 14.11.2019 року.
Так, з квитанцій, що надійшли у відповідь, вбачається, що  податковим органом зазначено про неможливість прийняття податкових накладних, через відсутність укладеного з платником «31337146» договору про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін у процесі електронного документообігу (а.с. 23-27, зворотна сторона).
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що податкові накладні були направлені на реєстрацію директором ТОВ "Шанс" ОСОБА_1 , якою попередньо 24.10.2018 було надіслано заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2522001, та, відповідно, яка мала повноваження та вчинення таких дій.
Інших обставин відповідачем достатніми та беззаперечними доказами не доведено.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Згідно з п.20 Порядку №1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що належним та ефективним способом захисту права позивача буде зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні, подані ТОВ "Шанс".
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Шанс", а саме:  №76 від 12.11.2019 року, №77 від 13.11.2019 року, №78 від 13.11.2019 року, №79 від 14.11.2019 року, №80 від 14.11.2019 року та вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 26.11.2019 року.
Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 229,  245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 по справі № 480/961/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко   	
Постанова складена в повному обсязі  11.12.20.