ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1463/20 Справа № 204/6386/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
       В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один ) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що  13 вересня 2020 року, о 05.50 год., у м. Дніпрі, по вул. Потічній, 71-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» 0266 в присутності двох свідків, результат огляду – 1,52 %0, чим порушено п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. 

       Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
       На думку апелянта, постанова суду є незаконною, яка винесена з порушенням закону. 
       Суд першої інстанції розглянув справу справу з грубим порушенням норм процесуального права. Вважає, що справа розглянута однобічно та без з`ясування всіх обставин справи. 
       Зазначає, що його представник ОСОБА_2 звертався до суду першої інстанції з клопотанням про закриття справи у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, однак суд не розглянув вказане клопотання.
       Вказує, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень” від 22.11.2018 року № 2617-VIII. Відповідно до вказаного закону, стаття 130 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, віднині не передбачена, а вказані дії віднесено до кримінальних правопорушень. 
       Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. 
       Крім того, вказує, що суд першої інстанції не мав права розглядати його справу, оскільки було порушено територіальну підсудність, та справа повинна була розглянута Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська. 
       
       В судове засідання 01 грудня 2020 року, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
       За таких підстав, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його представника. 
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягаю задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
       Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.
       Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
       Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані. 
       Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
       Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
       Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:
       - у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 211999 від 13 вересня 2020 року, з якого встановлено, що 13 вересня 2020 року, о 05.50 год., у м. Дніпрі, по вул. Потічній, 71-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» 0266 в присутності двох свідків, результат огляду – 1,52 %о;
       - чеком «Drager» від 13 вересня 2020 року № 1844, згідно якого результат проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний – 1,52 %о;
       - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Зима Д.Г., згідно якого огляд  ОСОБА_1  на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , результат огляду позитивний – 1,52 %о;
       - письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 13 вересня 2020 року, в яких зазначено, що 13 вересня 2020 року, о 06.10 год., вона була запрошена працівниками поліції в якості свідка, де в її присутності за адресою: м. Дніпро, вул. Потічна, 71-А, водій ОСОБА_1 (автомобіль Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 ) пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор «Drager», результат — 1,52 %о;
       - письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 13 вересня 2020 року, в яких зазначено, що 13 вересня 2020 року, о 06.10 год., він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, де в його присутності за адресою: м. Дніпро, вул. Потічна, 71-А, водій ОСОБА_1 (автомобіль Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 ) пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор «Drager», результат — 1,52 %о;
       - рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Федоришина Б.В. від 13 вересня 2020 року, з якого вбачається, що 13 вересня 2020 року під час несення служби у складі автопатруля «Легіон-413», приблизно о 05.50 год., за адресою: м. Дніпро, перехрестя вул. Криворізьке шосе та вул. Потічної, було зупинено автомобіль Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Водій пройшов перевірку на стан алкогольного сп`яніння через прилад «Drager», результат позитивний — 1,52 %о алкоголю в крові. На водія складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль переданий тверезому водію;
       - диском з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, на якому зафіксований факт зупинки водія, спілкування з водієм, а також проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду матеріалах щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається. 
       Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Крім того, відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні, надавав пояснення з приводу обставин справи, визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Посилання апелянта на те, що співробітником патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ряд вимог розгляду адміністративних справи відповідної категорії, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.9(а) ПДР. 
       Доводи апеляційної скарги, про те що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримався вимог процесуального законодавства щодо територіальної (виключної) підсудності, апеляційний суд до уваги не приймає з огляду на таке.
       Частиною 1 статті 276 КУпАП передбаченого, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
       Відповідно до частини 2 статті 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
       Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосування судами положень статті 276 КУпАП» роз`яснено, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (частина 2 статті 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.
       Відповідно до супровідного листа т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області адміністративний матеріал складений у відношенні ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП направлено для розгляду до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 9).
        ОСОБА_1 не звертався до патрульної поліції з клопотанням про направлення адміністративних матеріалів стосовно нього до іншого суду.
       Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд не розглянув клопотання представника Мельника В.С. в інтересах ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
       Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
       Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення - кримінального проступку та визначено особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. Підпунктом 4 пункту 1 Розділу І Закону № 2617-VIII статтю 130 КУпАІІ викладено у новій редакції. Закон набув чинності 01 липня 2020 року. Одночасно внесено зміни до Кримінального кодексу України та введено новий склад кримінального проступку у статті 286? КК України у такій редакції: «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», об`єктивна сторона якого включає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування. У частині другій цієї статті передбачена відповідальність за повторне вчинення проступку.
       Законом України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень (набув чинності 03 липня 2020 року), були виключені норми Закону № 2617-VIII, що стосувалися ст. 286-1 КК України.
       Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону № 720-ІХ» до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
       Тобто, до набрання чинності Закону № 2617-VIII, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав у ст. 130 адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а з 01 липня 2020 року і до 03 липня 2020 року такі діяння криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286-1.
       Разом із тим, оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, то суд керується положеннями статті 8 КУпАП.
       Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
       Оскільки ОСОБА_1 після 01 липня 2020 року вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, то зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення ст. 130 КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення ст. 286? КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, тобто положення ст. 130 КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за № 1446-VIII та стосується водіїв транспортних засобів.
       Тому суд першої інстанції вважав, що має бути застосований закон, який діяв під час і за місцем вчинення правопорушення та підстави для закриття провадження і передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування відповідно до ст. 253 КУпАП - відсутні. У зв`язку з наведеним твердження захисника Медведева Е.О. щодо наявності підстав для закриття провадження по справі судом було відхилено. 
       Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність. 
       За таких обставин, постанова судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

П О С Т А Н О В И В 
       
       Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2020 року, — залишити без задоволення.
       Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2020 року, — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко