ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/893/20 Справа № 205/2460/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.. 
Згідно з оскаржуваною постановою, 22.03.2020 о 03:10 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі будинку №68/1 по вул. Криворізькій у м. Дніпро з явними ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло), і на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на оскарження постанови.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності, та належним чином про розгляд справи його не повідомляв. При цьому, копію постанови на його адресу судом не надсилалось, та в матеріалах справи  відсутні будь-які докази її направлення, а про її існування він дізнався випадкового. Також, звертає увагу, що  у період з 20 червня 2020 року  по 30 червня 2020 року  хворів, а тому лише 01 липня 2020 року отримав копію постанови  та 03 липня 2020 року ознайомився із матеріалами справи, та  цього дня звернувся до адвоката  з метою отримання кваліфікованої правової допомоги.  Таким чином, вважає, що строк був пропущений з поважних причин.         
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги скарги обґрунтовує тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки справу розглянуто за його відсутності, чим порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також, вказує, що в постанові зазначені інші ознаки алкогольного сп`яніння, ніж у протоколі, та покази свідків не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки в ході судового розгляду судом вони не допитувались. Окрім того, відомості у протоколі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки зазначений в протоколі час 03-30 год. суперечить змісту крайнього запису з нагрудної камери поліцейського, який закінчується о 03:51:36 год., до цього часу відсутня фіксація (відеокамери), як процедури складання поліцейським протоколу, його зачитування поліцейським, так і зовнішнього вигляду реквізитів самого протоколу. До того ж, згідно письмових пояснень свідків не вказано на наявність у нього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. При цьому, звертає увагу, що в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 близько 04-00 год. він висловлював свою добровільну згоду на проходження медичного огляду в медичному закладі, але такий огляд не був проведений за незалежних від нього причин, а тому вважає, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях відсутній.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник — адвокат Дорошенко С.М. підтримали апеляційну скаргу, повторили доводи викладені в ній, просили постанову скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки ОСОБА_1 , його захисника — адвоката Дорошенка С.М., вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови, перевіривши законність та обґрунтованість постанови, а також причини пропуску строку на її оскарження, дійшов таких висновків.
Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Вирішуючи питання про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що оскаржуване рішення було ухвалено за його відсутністю, при цьому, матеріали справи містять відомості про вручення йому копії оскаржуваного рішення із запізнення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення і вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження судового рішення та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності постанови суду першої інстанції є необгрунтованими.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим.
Цей висновок в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254–256 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які показали, що були запрошені 22 березня 2020 року працівниками поліції у якості свідків коли працівники поліції запропонували в передбаченому законом порядку огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який керував автомобілем, на що водій в їх присутності відмовився, та іншими фактичними даними, в тому числі відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.
Докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції, були перевірені, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.
Разом з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що свідки в своїх письмових поясненнях не вказали на ознаки алкогольного сп`яніння, що, на його думку, свідчить про безпідставність направлення до медичного закладу, не спростовує висновку суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як об`єктивна сторона цього правопорушення виражається в трьох формах, в тому числі і в відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху. Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є доказом саме відмови останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу уповноваженої особи патрульної поліції, котрим були виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти медичний огляд.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність показів наведених свідків, суд апеляційної інстанції не убачає.
Також, у апеляційного суду відсутні законні підстави не прийняти в якості належних та допустимих доказів протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою Управління патрульної поліції, котре полягає в відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Поряд з цим, апеляційний суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були долучені стороною захисту до матеріалів справи, в зв`язку з тим, що ці особи є добрими знайомими ОСОБА_1 та зацікавлені у вирішенні цієї справи, оскільки, як видно, з відеозапису з нагрудної камери, сам ОСОБА_1 в розмові з поліцейськими вказав, що везе своїх знайомих з “гулянки”.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що час відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає відеозапису на якому зафіксована подія, є такими, що не ґрунтуються на фактичних даних, наявних в матеріалах справи, оскільки обставини правопорушення були встановлені судом, зокрема час вчинення, узгоджується з дослідженими судом відеозаписами з нагрудних камер.
Що стосується твердження про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, в частині не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то вони є необґрунтованими, оскільки фактичні дані у справі підтверджують те, що водій ОСОБА_1 після складання на нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наполягав на тому, щоб викликати тверезого водія задля перевезення його автомобіля.
Разом з цим, наявними матеріалами підтверджено, що на підставі ухвали слідчого судді було зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 05 липня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого було внесено відомості 17 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62020170000001480 за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Як слідує з постанови про закриття кримінального провадження від 11 грудня 2020 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62020170000001480 за заявою ОСОБА_1 за фактом отримання неправомірної вигоди службовими особами УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ, закрито у зв"язку з встановленням відсутності в чіїх-небудь діях складу кримінального правопорушення.
Інші доводи скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, а будь - яких інших доказів щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд апеляційної інстанції їх розцінює як намагання ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. 
Отже, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 червня 2020 року - задовольнити.
Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко