Справа № 441/877/19                                Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В. 
Провадження № 22-ц/811/1492/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 71

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.
                при секретарі: Сеньків Х.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Комарнівська міська рада Городоцького району Львівської області про визнання батьківства,-

в с т а н о в и в: 

       15.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Оскаржуваною ухвалою у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Комарнівська міська рада Городоцького району Львівської області про визнання батьківства призначено судову генотипоскопічну (генетичну) експертизу.
       На вирішення експертів поставлено наступні запитання:
       Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
       Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 . 
       Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
       Зазначає, що позивач не є батьком дитини, а доводи, викладені ним у позовній заяві, не відповідають дійсним обставинам та не підтверджені належними доказами. Вважає, що висновок експертизи не є беззаперечним доказом походження дитини. Крім того, покладений на неї оскаржуваною ухвалою обов`язок доставити дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини, до експертної установи, не відповідає інтересам дитини та може вплинути на її психологічний і фізичний стан. Оскаржувана ухвала постановлена без її участі, тому вона була позбавлена можливості висловити свою позицію з приводу необхідності призначення експертизи та можливості її проведення.
       Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на самоізоляції. Однак, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції, зокрема апеляційне провадження у справі відкрито 20 липня 2020 року, враховуючи вимоги закону про дотримання розумних строків розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення, а тому справу слід розглядати у її відсутності за наявними матеріалами справи.
       У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без участі учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
       Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
       Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
       Згідно положень ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких обставин: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких неможливо встановити відповідні обставини у справі; сторонами не надано відповідні висновки експертів із цих питань або ці висновки викликають сумніви щодо їх правильності.
       Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.        
       Згідно ч.2 ст.128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
       Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року).
       Встановлено, що в провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебуває цивільна справа № 441/877/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, поданим з підстав заперечення відповідачкою того, що позивач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
       Встановлено, що відомості про батька дитини внесено за заявою матері - ОСОБА_1 .
       Призначаючи у справі судову генотипоскопічну (генетичну) експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що для правильного вирішення справи необхідне  встановлення наявності чи відсутності кровного споріднення між позивачем ОСОБА_2 та дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       З таким висновком суду колегія суддів погоджується, оскільки виходячи зі змісту позовних вимог ОСОБА_2 , такий просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вважає себе її біологічним батьком.
       Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.  
       Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. 
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення у даній справі, призначеній до розгляду на 02 листопада 2020 року, є дата складення повного тексту постанови - 12 листопада 2020 року.
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   
       
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку не оскаржується. 
Повний текст постанови складено 12 листопада 2020 року.

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Шеремета Н. О.

                                                                                Цяцяк Р. П.