ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1730/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів:  Пилипенко О.Є., Собківа Я.М.  за участю секретаря: Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Черкаського окружного адміністративного суду від  07.07.20 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного  фонду України в Черкаській області  про визнання протипправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
18 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду (далі  позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі  відповідач), в якій просив:
- визнати протиправною відмову відповідача №445-489/П-03/8-2300/20 від 27.02.2020 року щодо перерахунку пенсії;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01.03.2018 з урахуванням: посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років  40%, надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами  10%, надбавки за виконання особливо важливих завдань  50%, премії у розмірі 10% посадового окладу;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2018  року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що додаткові види грошових виплат, які позивач отримував у період проходження військової служби, з яких сплачені усі обов`язкові податки та платежі, а також які до 01.03.2018 враховувались при обчисленні та попередніх перерахунках пенсії, до перерахунку пенсії з 01.03.2018 не ввійшли, тобто відповідачем з незрозумілих причин вони зовсім не враховані.
Позивач стверджував, що перерахована пенсія має включати додаткові види грошового забезпечення: надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами  10%, надбавки за виконання особливо важливих завдань  50%, премії у розмірі 10% посадового окладу.
Рішенням  Черкаського окружного адміністративного суду від  7 липня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати у період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом 01 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
У відповідності до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України  суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з  ст. 308    КАС України  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи з 27.06.2006 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі -  Закон № 2262-ХІІ) ; розмір пенсії 65 % грошового забезпечення (за 25 років вислуги).
Згідно з протоколами перерахунку пенсії, що містяться в пенсійній справі позивача, до 01.01.2018 року для обрахунку пенсії позивача бралось грошове забезпечення у складі: посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років (40%), надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами (10%), надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%), премії (10%).
Відповідно до статті 63 Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103  «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» ( далі - Постанова № 103) , на підставі довідки від 15.03.2018 №ФР49163 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, виданої Черкаським обласним військовим комісаріатом, 10 квітня 2018 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018.
Перерахунок пенсії здійснено з грошового забезпечення 10995,00 грн., до якого включено: посадовий оклад 5920,00 грн, оклад за військове звання (підполковник) 1410,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) 3665,00 грн.; згідно  постанови Кабінету Міністрів України №103   сума підвищення складає: з 01.01.2018 по 31.12.2018  2169,06 грн. (50%); з 01.01.2019 по 31.12.2019  3253,58 грн. (75%); з 01.01.2020  4338,11 грн. (100%).
12.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити про розмір пенсії у відсотках грошового забезпечення при призначенні пенсії, у період з 01.01.2019 по 01.01.2020; у разі зменшення відсотку грошового забезпечення, здійснити перерахунок пенсії, враховуючи розмір пенсії у відсотках грошового забезпечення в повному обсязі.
12.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати відомості про склад грошового забезпечення, який враховано при призначенні пенсії та який враховано при перерахунку пенсії з 01.01.2019 та на теперішній час; у разі неврахування усіх видів виплат, здійснити перерахунок пенсії, враховуючи грошове забезпечення в повному обсязі.
На заяви від 12.02.2020 року позивача повідомлено, що пенсію призначено та до цього часу обчислено у розмірі 65% грошового забезпечення; пенсію позивача з 27.06.2006 (дати призначення пенсії) обчислено із грошового забезпечення, до якого включено: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці служби (надбавки за роботу з таємними документами, надбавки за безперервну службу, надбавку за службу в Збройних Силах України, премія) (лист відповідача від 27.02.2020 №445-489/П-03/8-2300/20). В листі також зазначається, що з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії позивача, виходячи з грошового забезпечення, до якого включено: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років. З 01.01.2020 розмір пенсії позивача складає 7146,75 грн; розмір пенсії обчислено згідно із законодавством та документами пенсійної справи.
Вважаючи протиправною відмову  відповідача щодо проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції  виходив з того, що складові грошового забезпечення, з урахуванням яких здійснюється обчислення пенсії військовослужбовців, та поетапність підвищення розміру перерахунку пенсії, на яку претендував позивач, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України №103, яка діяла до  5 березня 2019 року -  набрання чинності рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 . Цим рішенням визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103  «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України   «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45  Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Проаналізувавши наведене, окружний суд дійшов висновку, що у період з січня  2018 року до 05 березня 2019 року Постанова КМ України № 103 була чинною та такою, що підлягала обов`язковому застосуванню в межах спірних правовідносин, оскільки встановлений Кабінетом Міністрів України порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, є обов`язковим для виконання органами державної влади, зокрема відповідачем у справі, який є учасником цих відносин та на якого розповсюджується дія цього нормативно-правового акту, та є обов`язком для виконання.
У  зв`язку  з цим  суд  вказав на   відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.03.2018 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами  10%, надбавки за виконання особливо важливих завдань  50%, премії у розмірі - 10% посадового окладу.
На думку суду, враховуючи, що пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 втратив чинність з 05 березня 2019 року, виплата  позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії за цим пунктом  постанови  з 05 березня 2019 року є безпідставною. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб  №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі -  Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до частини четвертої статті 63  Закону №2262  усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704  Про грошове забезпечення військовослужбовців рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01.03.2018, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, постановою №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:
- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704);
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) особам рядового і начальницького складу (підпункт 6 пункт 6 постанови № 704);
- надбавка за кваліфікацію особам офіцерського складу особи рядового, сержантського і старшинського складу, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам рядового і начальницького складу (крім осіб начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу і виконують польоти в складі екіпажів повітряних суден у якості льотчиків і штурманів), які мають клас: перший: у розмірі 5 відсотків посадового окладу (додаток 15 до постанови №704).
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103  Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб  (далі  Постанова КМ України №103).
Пунктом 1 Постанови КМ України №103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом №2262-ХІІ  до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до  Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704  Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.
Відповідно до пункту 2 Постанови КМ України № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї  постанови  підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Також, пунктом 6 Постанови КМ України № 103 внесено зміни до  постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45  Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб  (далі - Постанова КМ України № 45), а саме, у Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженому Постановою КМУ № 45,
- пункт 5 викладено в наступній редакції:  Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
- додаток 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб  викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, постановою Верховного Суду від 12.11.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103  Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб  та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45  Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.
Відповідно до частини другої  статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України  рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 набрало законної сили 05.03.2019.
Згідно з ч. 2  ст. 265 КАС України  нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Із системного аналізу правових норм вбачається, що до 05.03.2019 Постановою КМ України №103 було визначено складові грошового забезпечення, з урахуванням яких здійснюється обчислення пенсії військовослужбовців, та передбачено поетапність підвищення її розміру.
Перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється органами Пенсійного фонду виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Після 05.03.2019 позивачем не надано до ГУ ПФУ в Черкаській області такої довідки.
Суд першої інстанції  дійшов вірного висновку, що ГУ ПФУ в Черкаській області як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання  постановами КМУ, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади. При цьому, ГУ ПФУ не наділено правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, відступати від їх положень, якщо вони є чинними і їхня дія не зупинена в порядку, передбаченому  Конституцією  і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 2040/6740/18 та відповідно до ч. 5  ст. 242 КАС України  є обов`язковими для врахування судом при розгляді цієї справи.
Що стосується доводів скаржника   про регулювання спірних правовідносин виключно законами і неможливість застосування постанов Кабінету Міністрів, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 6 Конституції України  передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.
                    Вищим органом у системі органів виконавчої влади є Кабінет Міністрів України, який забезпечує, зокрема, державний суверенітет і економічну самостійність України, здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання  Конституції  і законів України, актів Президента України (частина перша статті  113, пункт 1 статті  116 Основного Закону України).
За правилами частини першої статті 117 Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає  постанови  і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
  Організацію, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначає  Закон України від 27.02.2014 №794-VII «Про Кабінет Міністрів України»  (далі - Закон №794-VII).
За змістом статей 49, 52 Закону №794-VII Кабінет Міністрів України на основі та на виконання  Конституції  і законів України, актів  Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до  Конституції  та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.
Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі  постанов Кабінету Міністрів України.
Акт Кабінету Міністрів України може бути оскаржений до суду в порядку та у випадках, установлених законом.
Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначає  Закон України від 17.03.2011 №3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади»  (далі - Закон №3166-VI).
У розумінні частини першої  статті 1 Закону №3166-VI  систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України.
Територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280  затверджено Положення про Пенсійний фонд України (далі - Положення №280), відповідно до пунктів 1, 2 якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується  Конституцією  та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до  Конституції  та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Пунктом 7 Положення №280 передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485, затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення №28-2), пунктом 2 якого встановлено, що головне управління Фонду у своїй діяльності керується  Конституцією  та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до  Конституції  та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.
Аналіз наведених вище приписів законодавства дає підстави для висновку, що відповідач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання  постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому ГУ ПФ не наділене правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно - правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому  Конституцією  і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.
Колегія суддів звертає увагу на вимоги частини другої  статті 265 КАС України, яка визначає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Пункти 1, 2 постанови КМУ №103, які застосовані відповідачем при виплаті пенсії позивачу, були визнані протиправними і нечинними у судовому порядку рішенням суду у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, а відтак, ураховуючи наведені вище положення процесуального  закону, починаючи саме з цієї дати вказаний нормативно - правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у справі № 160/3586/19 
Враховуючи встановлені обставини справи, з огляду на положення ч. 2  ст. 245 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати 75 відсотків суми підвищення пенсії у період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
Апеляційний суд наголошує, що за такого правового регулювання висновки суду першої інстанції відповідають наведеним нормам матеріального права та обставинам справи.
Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Згідно ч. 1    ст. 315 КАС України     за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до  ст. 316 КАС України     суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.  243,  250,  311,  315,  316,  321,  322,  325 КАС України, суд,-

                                                                                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Черкаського окружного адміністративного суду від  07.07.20 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень  ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст рішення складено 07 грудня 2020 року. 

Головуючий суддя	Л.Т.Черпіцька	
 Судді:	 О.Є.Пилипенко	
 	 Я.М.Собків