ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" жовтня 2020 р.                                       Справа№ 910/7813/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Агрикової  О.В. 
 секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін: 
прокурор: Колодяжна А.В., посвідчення № 036177 від 04.11.15   
від відповідача-2: Безпалюк Н.В., ордер серії АІ №053500 від 08.09.20
від відповідача-1: не з`явився
розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника прокурора міста Києва 
на рішення Господарського суду міста Києва від 30 травня 2019 року (повний текст складено 13.06.2019 р.)
у справі № 910/7813/18 (суддя Сівакова В.В.)
за позовом Керівника Київської місцевої прокуратури № 9
до: 1. Київської міської ради 
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОК-Сігма"
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсною угоди та 
відсутнім права користування земельною ділянкою, -
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.          Керівник місцевої прокуратури № 9 звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави з позовом до Київської міської ради та ТОВ "ФОК-Сігма" про: 
- визнання незаконним та скасування рішення (оформлене висновком до кадастрової справи № А-22499) постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 27.10.2016 про поновлення ТОВ "ФОК-Сігма" на 5 років договору оренди земельної ділянки № 72-6-00550 від 27.11.2008 площею 0,1446 га по вул. Гарматній, 35/2 у Солом`янському районі м. Києва (кадастровий номер 8000000000:69:006:0009); 
- визнання недійсною угоди № 322 від 05.10.2017 про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 0,1446 га по вул. Гарматній, 35/2 у Солом`янському районі м. Києва (кадастровий номер 8000000000:69:006:0009), укладену між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "ФОК-Сігма"; 
- визнання відсутнім у ТОВ "ФОК-Сігма" права користування земельною ділянкою, площею 0,1446 га (кадастровий номер 8000000000:69:006:0009) по вул. Гарматній, 35/2 у Солом`янському районі м. Києва (т.І, а.с. 10-20).
1.2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч ст. 33 Закону України "Про оренду землі" відповідачами порушено процедуру поновлення договору. Прокурор вказує на неналежне виконання орендарем обов`язків по договору оренди землі, про що свідчить наявність заборгованості по сплаті орендної плати, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Прокурор вважає, що орендарем втрачено переважне право на укладання угоди про поновлення договору у зв`язку із звернення із заявою про поновлення договору з порушенням місячного строку до закінчення терміну дії договору. На думку прокурора, у зв`язку з тим, що товариство втратило переважне право на поновлення договору, земельна ділянка може бути відведена ТОВ "ФОК-Сігма" у порядку, передбаченому ст.ст. 116, 124, 134 Земельного кодексу України, лише за результатами проведення земельних торгів та з урахуванням вимог містобудівного законодавства.

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 р., залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 р. у справі №910/7813/18 позов Керівника Київської місцевої прокуратури № 9 залишено без розгляду. Повернуто Прокуратурі міста Києва з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 5286,00 грн., згідно платіжного доручення № 890 від 14.06.2018, яке знаходиться в матеріалах справи № 910/7813/18 (т.І, а.с. 232-236, т.ІІ, а.с. 46-51).
2.2.          Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду України від 05.02.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 у справі №910/7813/18 скасовано, а справу № 910/7813/18 направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду (т.ІІ, а.с. 129-140).
2.3.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 30 травня 2019 року у справі №910/7813/18 в позові відмовлено повністю (т.ІІІ, а.с. 182-198).
2.4.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що прокурором не доведено, що прийняття оспорюваного рішення комісії про поновлення договору оренди земельної ділянки здійснено без дотримання встановленого порядку, а також з порушенням вимог законодавства, прав та інтересів власника земельної ділянки - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. Також, на переконання суду, прокурором не доведено наявності підстав, з якими положення закону пов`язує визнання недійсним правочину.

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.          Заступник прокурора міста Києва звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва 30 травня 2019 року у справі №910/7813/18, в якій викладено прохання оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У апеляційній скарзі прокурор зазначає, що для поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону сторонам в силу ч. 8 цієї статті необхідно протягом місяця укласти додаткову угоду, натомість матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем у судовому порядку зволікання Київською міською радою в укладенні додаткової угоди.
4.2.          На підставі ч. 6 ст. 33 Закону договір мав бути продовжений на тих самих умовах та на той самий строк, а саме з 27.11.2013 на 5 років до 27.11.2018 р., однак спірною додатковою угодою строк дії договору продовжено на 9 років, що свідчить про зміну умов договору.
4.3.          Прокурор вказує, що відповідач звернувся з клопотанням про поновлення договору через 3 роки, а додаткову угоду укладено через 4 роки після закінчення його дії.
4.4.          Позивачем втрачено переважне право на поновлення договору оренди, з огляду на неналежне виконання умов договору (відповідач не завершив забудову земельної ділянки, з 2013 по 2017 рік не звітував і не сплачував орендну плату за землю, що підтверджується рішеннями у справах №826/3098/13-а, №2а-11883/12/2670, про наявність заборгованості відповідач також повідомив у клопотанні про поновлення договору оренди). Наявна у листі ДФС від 24.07.2018 р. інформація не відображає розрахунків в період користування відповідачем земельною ділянкою.
4.5.          Прокурор також зазначає, що відповідно інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради лист ТОВ "Фок-Сігма" від 19.08.2013 (у якому повідомлено про намір поновити договір) до департаменту не надходив.

5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1.          У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 зазначає, що ним додержано всіх визначених законодавством умов для поновлення договору оренди, а також приписів Порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради №63/9120 від 28.02.2013 р., відповідно до п. 6 якого договори оренди земельних ділянок, строк яких закінчився поновлюються на той самий строк без прийняття Київською міською радою рішення, у разі, якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою. Закон не пов`язує поновлення договору оренди з наявністю у сторони переважного права.
5.2.          Порушення строку на укладення додаткової угоди не має наслідком її недійсність.
5.3.          Судові рішення, на які позивач посилається у позовній заяві, не містять зазначення про те, що заборгованість була наявна через несплату орендної плати за користування саме земельною ділянкою по вул. Гарматній 35/2 в м. Києві (кадастровий номер 8000000000:69:006:0009). ТОВ "ФОК-Сігма" деякий нетривалий час мало заборгованість сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою через скрутне матеріальне (фінансове) становище, про що було повідомлено Київську міську раду при повторному зверненні з клопотанням про поновлення договору оренди. Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби ГУ ДФС у м. Києві від 07.05.2018 станом на 04.05.2018 у ТОВ "ФОК-Сігма" податковий борг не обліковується. Вказана земельна ділянки використовується відповідачем-2 на цілі для яких вона призначена. Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.07.2018 № 130546818 на земельній ділянці знаходить нежитлова нерухомість - магазин продовольчих та непродовольчих товарів загальною площею 89,3 кв.м. Поданий позивачем акт обстеження земельної ділянки № 18-0692-09 від 14.05.2018 складений в односторонньому порядку, без участі представника відповідача-2, в ньому зазначено відомості, які не відповідають дійсності, відповідача-2 не було повідомлено про планове обстеження. Зазначає, що вказаний акт складено 14.05.2018, тоді як спірний висновок постійної комісії № 057/17914 прийнято 27.10.2016, угода про поновлення укладена 05.10.2017. Позивачем не подано доказів, що на момент прийняття спірного висновку відповідачем-2 земельна ділянка використовувалась та/або не використовувалась не за цільовим призначенням. При поновленні договору оренди землі, згідно з пп. б) п. 3 ст. 2 Порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затверджений рішенням Київської міської ради № 63/9120 від 28.02.2013, проведення торгів не вимагається. Висновок не є актом суб`єкта владних повноважень та не є правочином, а тому не підлягає визнанню недійсним судом. Отже позивачем не доведено вагомих підстав для визнання недійсною угоди про поновлення договору; не наведено аргументів, яким чином державі завдано збитки і чому порушення, якщо вони будуть встановлені судом, не можуть бути усунуті іншим чином. 
5.4.          Зі змісту акту обстеження вбачається, що обстеження проведено головним спеціалістом Сніденком Л.О, однак його підпису цей акт не містить. Натомість акт підписаний Савчуком В.П., про присутність якого під час обстеження земельної ділянки в акті не зазначено. З акту не вбачається, що до нього додано будь-які додатки, тому не можна встановити де було зроблено додані прокуратурою до відповіді на відзив фотографії та чи на них дійсно зображено об`єкти на території земельної ділянки за кадастровим № 8000000000:69:006:0009. Отже, вказаний акт викликає сумніви у його достовірності та допустимості в якості доказу. Фактичне користування орендованою земельною ділянкою та виконання інших умов договору, відсутність заперечень з боку відповідача-1 щодо подальшої пролонгації договору протягом тривало чого часу дають підстави вважати, що дія договору була пролонгована автоматично. Зазначене підтверджується також тим, що у 2017 році договір оренди поновлено з укладенням додаткової угоди. 
5.5.          Відповідач-2 вважає безпідставними твердження прокуратури щодо порушення вимог ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки вказана стаття передбачає заборону на "передачу (надання земельних ділянок" у випадку відсутності плану зонування або детального плану території. В той же час і на момент 2013 року і на момент укладення додаткової угоди земельна ділянка вже була у користуванні відповідача-2.

6.          Розподіл справи:
6.1.          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 липня 2019 року, апеляційна Заступника прокурора міста Києва у судовій справі №910/7813/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7813/18 за апеляційною скаргою Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва 30.05.2019 р. у справі №910/7813/18, розгляд якої призначено на 30.07.2019 р. 
6.3.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 р. зупинено провадження у справі №910/7813/18 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19).
6.4.           20.09.2019 р. від Заступника прокурора міста Києва надійшло Клопотання про поновлення апеляційне провадження у справі № 910/7813/18.
6.5.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 р. поновлено провадження у справі та повідомлено сторін, що розгляд справи за апеляційною скаргою відбудеться 22.10.2019 р.
6.6.           22 жовтня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду розгляд справи № 910/7813/18 відкладено до 05 листопада 2019 року.
6.7.          Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, для розгляду справи № 910/7813/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Євсіков О.О.
6.8.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва 30 травня 2019 року у справі № 910/7813/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Євсіков О.О. та повідомлено учасників справи, що розгляд справи № 910/7813/19 відбудеться 17 грудня 2019 року.
6.9.           17 грудня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду розгляд справи № 910/7813/18 відкладено на 08 січня 2020 року.
6.10.           08.01.2020 ухвалою Північного апеляційного господарського суду розгляд справи № 910/7813/18 відкладено до 04.02.2020.
6.11.           04.02.2020 р. ухвалою Північного апеляційного господарського суду у судовому засіданні оголошено перерву до 18.02.2020 р.
6.12.           18.02.2020 р. ухвалою Північного апеляційного господарського суду зупинено провадження у справі № 910/7813/18 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) та зобов`язано сторін повідомити Північний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.
6.13.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 р. поновлено провадження у справі №910/7813/18 та повідомлено учасників справи про те, що її розгляд відбудеться 08.09.2020 р.
6.14.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 р. розгляд справи відкладено на 20.10.2020 р.

7.          Інші процесуальні дії у справі:
7.1.          У судовому засіданні 20.10.2020 р. прокурор надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. 
7.2.          Представник відповідача-2 у судовому засіданні 20.10.2020 р. надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.
7.3.          Відповідач-1 у судове засідання 20.20.2020 р. явку свого представника не забезпечив, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у розумінні ст.ст. 120, 242 ГПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за ідентифікатором 0411632123205.
7.4.          Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. 
7.5.          Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов`язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представника відповідача-1 не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача-1.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1. 27.12.2007 Київською міською радою прийнято рішення № 1620/4453 "Про передачу земельної ділянки ТОВ "ФОК-Сігма" для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-офісного центру з підземним паркінгом на вул. Гарматна, 35/2 у Солом`янському районі м. Києва" яким ТОВ "ФОК-Сігма" передано у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-офісного центру з підземним паркінгом на вул. Гарматна, 35/2 у Солом`янському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування (т.І, а.с. 22).
8.2. 16.10.2008 Київською міською радою прийнято рішення № 557/557 "Про продовження терміну дії рішень Київської міської ради, за якими не укладено договорів оренди земельних ділянок" (т.І, а.с. 23). 
8.3. На виконання вказаних рішень 20.11.2008 між Київською міською радою (орендодавець, відповідач-1) та ТОВ "ФОК-Сігма" (орендар, відповідач-2) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду (строкове платне користування) визначену цим договором земельну ділянку (далі - об`єкт оренди, земельна ділянка) (т.І, а.с. 24-28).
8.4. Згідно з п. 2.1 договору об`єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Гарматна, 35/2 у Солом`янському районі м. Києва; розмір - 0,1446 га; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-офісного центру з підземним паркінгом; кадастровий номер - 8000000000:69:006:0009.
8.5. Даний договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 27.11.2008 за № 72-6-00550 у книзі записів державної реєстрації договорів.
8.6. Згідно з п. 3.1 договору його укладено на 5 років, тобто до 27.11.2013.
8.7. В матеріалах справи наявний лист відповідача-2 від 19.08.2013 адресований відповідачу-1 відповідно до якого повідомлено останнього про бажання поновити строк оренди земельної ділянки за договором № 72-6-00550 від 27.11.2008 (т.І, а.с. 116).
8.8. Відповідач-1 факт отримання даного листа не заперечує.
8.9. В подальшому позивач знову звернувся до Київської міської ради із заявою про намір поновити договір оренди земельної ділянки № 72-6-00550 від 27.11.2008 (вх. 08/8821 від 23.05.2016) (т.І, а.с. 42). 
8.10. Також позивачем подано до Київської міської ради клопотання (вх. № КОП-0875 від 26.05.2016 до справи А-22499) про поновлення договору оренди земельної ділянки № 72-6-00550 від 27.11.2008 у додатках до якого зазначено в т.ч. проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, підписаний та скріплений печаткою орендаря (т.І, а.с. 43-43зворот).

8.11.          Комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування 13.09.2016 складено висновок до кадастрової справи № А-22499, відповідно до якого, за наслідками поданих в складі клопотання про поновлення договору оренди земельної ділянки документів, вирішено поновити ТОВ "ФОК-Сігма" договір оренди земельної ділянки без прийняття Київською міською радою відповідного рішення на 5 років за договором № 72-6-00550 від 27.11.2008. У висновку зазначено, що у Київської міської ради заперечення щодо поновлення вказаного договору оренди землі відсутні (т.І, а.с. 36). 
8.12.          Пунктом 1 вказаного висновку визначено, що договір оренди поновлюється за умови згоди орендаря на приведення усіх умов договору у відповідність до вимог законодавства. 
8.13.          В свою чергу пунктом 2 цього ж висновку Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено після надання орендарем необхідних документів підготувати додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки привівши розмір орендної плати та інші умови договору у відповідність вимогам чинного законодавства.
8.14.          За результатами засідання постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 13.09.2016 (витяг з протоколу №19) комісія ухвалила:
"Поновити ТОВ "ФОК-Сігма" на 5 років договір оренди земельної ділянки № 72-6-00550 від 27.11.2008 площею 1,1446 га для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-офісного центру з підземним паркінгом на вул. Гарматній, 35/2 у Солом`янському районі м. Києва.
Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготувати додаткову угоду щодо поновлення договору оренди земельної ділянки № 72-6-00550 від 27.11.2008 на 5 років та приведення умов договору оренди у відповідність до законодавства у порядку, передбаченому статтями 34 та 35 Порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, у редакції згідно з рішенням Київської міської ради № 195/1060 від 04.03.2015" (т.І, а.с. 36).
8.15.           05.10.2017 між Київською міською радою та ТОВ "ФОК-Сігма", на підставі ст. 792 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п. 9.11 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради № 241/2463 від 20.04.2017 та висновку постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування до кадастрової справи № А-2299 до протоколу № 19 від 13.09.2016 укладено угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки, якою поновлено 5 років договір оренди земельної ділянки, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27.11.2008 за № 72-6-00550. Викладено договір оренди в новій редакції (т.І, а.с. 28-31).

9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
9.1. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
9.2. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".
9.3. Вказані положення Закону України "Про прокуратуру" кореспондуються з нормами частини четвертої та абзацу 2 частини п`ятої статті 53 ГПК України, згідно з якими прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
9.4. Системне тлумачення положень частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
9.5. Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви прокурор обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави в суді, а саме прийняття рішення постійною комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування про поновлення ТОВ "ФОК-СІГМА" на 5 років договору оренди земельної ділянки та укладення спірної угоди про поновлення договору оренди всупереч вимог законодавства, що регулює підстави і порядок поновлення договору оренди земельної ділянки, передбаченому статтями 116, 124, 134 ЗК України та всупереч вимог законодавства, що регламентує порядок поновлення договору оренди землі на підставі положень частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", і згідно частини п`ятої статті 53 ГПК України набув статусу позивача.
9.6. При цьому колегія суддів враховує доводи прокурора щодо порушення інтересів держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.
9.7. Крім цього, прокурор наголосив, що передача спірної земельної ділянки без проведення торгів порушує й економічні інтереси держави, призводить до втрати можливості отримання територіальною громадою міста максимального розміру орендної плати за використання земельної ділянки, тобто, спірна угода, укладена представницьким органом територіальної громади, порушує економічні права територіальної громади, у зв`язку з чим прокурор мав не тільки право, але й обов`язок здійснити захист інтересів держави шляхом звернення з позовом у цій справі.
Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункти 30, 32).
9.8. Враховуючи те, що спірна земельна ділянка не є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та не належить до агропромислового комплексу, тому Держгеокадастр у цьому разі не наділений повноваженнями розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Держгеокадастр правом звернення до суду з позовними вимогами, заявленими у цій справі.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 910/7813/18 та від 21.01.2020 у справі №910/7815/18 про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсною угоди та відсутнім права користування земельною ділянкою, в якій брали участь ті ж самі сторони.
Крім того, відповідно до визначеної у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 910/5217/18 правової позиції: "оскільки предметом спору у цій справі є право користування Відповідачем-2 на підставі Договору Земельною ділянкою, яка є ділянкою з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування, тоді як до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (відповідного територіального органу Держгеокадастру) належать повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, які належать до категорії земель   сільськогосподарського призначення державної форми власності, тому суд дійшов висновку про існування у Прокурора права на самостійне звернення із позовом у цій справі без визначення позивача (відповідного органу, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо захисту інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення)."
9.9. Відтак, колегія суддів зазначає, що зі змісту позовної заяви, аргументації про протиправність дій Київської міської ради, зазначеного предмета спору, характеру спірних правовідносин, вбачається, що прокурор навів достатньо суджень і обґрунтувань для звернення до суду за захистом інтересів держави та, відповідно, розгляду його позовних вимог по суті.

9.10. Спір у цій справі виник стосовно наявності або відсутності підстав для визнання недійсним Рішення (оформленого висновком № А-22499 від 13.09.2016 до кадастрової справи), на підставі якого, на думку Прокурора, незаконно поновлено дію Договору оренди, а також наявності або відсутності підстав для визнання недійсною угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, а також визнання відсутнім у Відповідача-2 права користування Земельною ділянкою після спливу строку дії Договору, а об`єктом захисту є права територіальної громади міста Києва щодо користування та розпоряджання Земельною ділянкою.
9.11. Укладений відповідачами договір є договором оренди земельної ділянки.
9.12. Договір оренди припиняється в т.ч. у разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 11.3 договору).
9.13. Термін дії договору від 37.12.2007 р., враховуючи те, що його було укладено на 5 років та те, що його державну реєстрацію проведено 27.11.2008 р. скінчився 27.11.2013 р.
9.14. У постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 910/5217/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого: "право користування земельною ділянкою за договором оренди, строк якого сплив, поновлюється у орендаря   у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону. За відсутності укладеної додаткової угоди відсутні також права орендаря за таким договором оренди земельної ділянки у розумінні пункту 1 частини 2   статті 11 ЦК України. Оспорюване Рішення постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування таких прав не породжує. […] виготовлений постійною комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування висновок за результатами розгляду поданих Департаментом земельних ресурсів документів та проектів документів з питання щодо поновлення договорів без прийняття Київською міською радою рішення, не породжує (не поновлює) право користування (оренди) земельною ділянкою, а також не є правовим актом індивідуальної дії органу місцевого самоврядування або нормативно-правовим актом органу державної влади, або органу місцевого самоврядування у розумінні пункту 2 частини 2 статті   16, статей   21,   393 ЦК України, прийняття якого має наслідком поновлення Договору на підставі   статті 33 Закону "Про оренду землі"   та який у зв`язку з цим відповідно до норм наведених тут статей може бути оскаржений, визнаний незаконним та скасований в судовому порядку."
9.15. Відповідно до п. 11.7. Договору (у первісній редакції), після закінчення строку, на який укладено цей договір, при умові належного виконання обов`язків відповідно до умов цього договору, орендар має за інших рівних умов переважне право на його поновлення. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.
9.16. Із листом, у якому викладено наявність наміру скористатись переважним правом на поновлення договору оренди та укласти відповідні додаткові угоди ТОВ "Фок-Сігма" вперше звернулось 19.08.2013 р. (т.І, а.с. 116). На підтвердження отримання вказаного листа 22.08.2013 відповідачем-1, до матеріалів справи надано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.І, а.с. 117). Вказане свідчить про те, що ТОВ "Фок-Сігма" повідомило орендодавця про намір пролонгації договору із дотриманням визначеного договором строку.
9.17. При цьому, після закінчення строку дії договору (27.11.2013) відповідач-2 продовжував користуватися земельною ділянкою. Доказів повернення спірної земельної ділянки орендодавцеві - до матеріалів справи не надано. Доказів заперечення відповідачем-1 щодо подальшого користування відповідачем-2 спірною земельною ділянкою - матеріали справи не містять.
9.18. Вказане свідчить про те, що у даному випадку слід застосовувати положення ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".
9.19. У травні 2016 року, відповідач-2 повторно звернувся до відповідача-1 із листом-повідомленням про поновлення договору оренди. До повідомлення додано проект додаткової угоди, витяг з ДЗК, довідку податкового органу про відсутність заборгованості з орендної плати, документи із землеустрою.
9.20. На момент первісного звернення орендаря до орендодавця з повідомленням про наявність наміру використати переважне право на пролонгацію договору (у визначений договором строк) був чинним Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності міста Києва (затверджений рішенням КМР від 28.02.2013 р. №61/9120).
Вказаний порядок був чинним і на момент повторного звернення орендаря з метою поновлення договору оренди після закінчення його дії та прийняття органом орендодавця відповідно рішення про поновлення договору оренди.
Рішенням Київської міської ради від 04 березня 2015 року №195/1060 затверджено нову редакцію Тимчасового порядку.
Вищезазначеним порядком визначено процедури щодо поновлення договору оренди, в т.ч. на підставі прийняття та без прийняття Київською міською радою рішення, який в свою чергу регулював дві окремі процедури поновлення (в т.ч. стосовно дій органу місцевого самоврядування) у випадку якщо договір поновлюється після його припинення (п. 6 ст. 34 без прийняття рішення, якщо орендар користується земельною ділянкою та за відсутності повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору) або до його припинення (п.п. 1-5 ст. 34 Порядку, - поновлюється за рішенням, проект якого готується департаментом).
Частиною 6 ст. 34 нової редакції Тимчасового порядку встановлено, що договори оренди земельних ділянок, строк дії яких закінчився, поновлюються на той самий строк без прийняття Київською міською радою рішення про поновлення договору оренди у разі коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення цього строку листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі та за умови згоди орендаря на приведення розмірів орендної плати за земельну ділянку та інших умов договору у відповідність до вимог законодавства.
Згідно частини 8 зазначеної статті якщо Департаментом земельних ресурсів або постійною комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування виявлено порушення умов договору оренди земельної ділянки або невідповідність використання земельної ділянки містобудівній документації чи документації із землеустрою, остаточне рішення щодо можливості поновлення договору оренди земельної ділянки приймається Київською міською радою.
9.21. Комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування 13.09.2016 складено висновок до кадастрової справи № А-22499, відповідно до якого, за наслідками поданих в складі клопотання про поновлення договору оренди земельної ділянки документів, вирішено поновити ТОВ "ФОК-Сігма" договір оренди земельної ділянки без прийняття Київською міською радою відповідного рішення на 5 років за договором № 72-6-00550 від 27.11.2008. У висновку зазначено, що у Київської міської ради заперечення щодо поновлення вказаного договору оренди землі відсутні (т.І, а.с. 36). За наслідками чого 05.10.2017 між Київською міською радою та ТОВ "ФОК-Сігма" укладено угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки.
9.22.          Відповідно до п. 6.1 договору у редакції після поновлення договору, сторони підтверджують, що земельна ділянка, яка є об`єктом оренди за даним договором передається в оренду у придатному для її використання стані та вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.
9.23.          Договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення (п. 14.1)
9.24.          Право оренди спірної земельної ділянки зареєстровано за орендарем на підставі договору про поновлення договору 05.10.2017, що підтверджується інформаційною довідкою "відомості з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно" (т.І, а.с. 47-50). 
9.25.          Отже в даному випадку відбулась автоматична пролонгація договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" і лише 05.10.2017 відбулось оформлення поновлення договору шляхом укладення угоди № 322 з приведенням умов договору до вимог чинного законодавства.
9.26. При цьому, вказане свідчить про те, що у правовідносинах, щодо яких виник спір у вказаній справі, сторони досягли домовленості щодо укладення такої додаткової угоди без відповідного судового спору, тобто виявили свою добровільну згоду щодо продовження орендних правовідносин. Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 р. у справі №910/7815/18.
9.27. Доказів на підтвердження наявності обставин, що свідчать про порушення законодавства при прийнятті рішення постійної комісії Київської міської ради від 27.10.2016, як і доказів наявності станом на момент укладення відповідачами додаткової угоди заборгованості з орендної плати та не здійснення забудови, - Прокуратурою не надано.
9.28. При цьому, пропущення встановленого для укладення угоди про поновлення договору оренди строку не може мати наслідком визнання цієї угоди недійсною або втрати права на поновлення договору оренди.
Більш того можливість поновлення на той самий строк договорів оренди земельних ділянок, строк дії яких закінчився, у разі коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення цього строку листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі та за умови згоди орендаря на приведення розмірів орендної плати за земельну ділянку та інших умов договору у відповідність до вимог законодавства передбачено ч. 6 ст. 34 нової редакції Тимчасового порядку, який діяв на момент складення висновку до кадастрової справи № А-22499.

9.29. Крім того, згідно з положеннями, зокрема, статей 15, 16 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.
З урахуванням цих норм, суд повинен установити, чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором. 
Зважаючи на викладене, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). 
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 906/43/19 (див. mutatis mutandis пункт 13 постанови Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, пункт 12 постанови Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17, пункт 10 постанови Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/101/15, пункт 11 постанови Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 916/2948/15, пункт 8.12 постанови Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 926/746/19).
Відповідно до висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (підпункт 8.5 постанови об`єднаної палати).
Відтак передумовами та матеріальними підставами для захисту права, зокрема у спосіб визнання незаконним та скасування рішення постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, визнання недійсною угоди та визнання відсутності у ТОВ "ФОК-СІГМА" права користування земельною ділянкою площею, є наявність у позивача права або законного інтересу та з`ясування, чи має місце його порушення.
Разом з тим, прокурором не доведено порушення права на отримання орендної плати у більшому розмірі з огляду на те, що нормативну грошову оцінку земельної ділянки в угоді збільшено до 6794583,72 грн. по відношенню до встановленої у договорі від 20.11.2008 р. (728097,13 грн.), збільшено в угоді і ставку орендної плати до 5% по відношенню до первісно встановлених у договорі 4%.
Прокурором не доведено того, що будь-якою особою крім відповідача-2 у період з 27.11.2013 і по 05.10.2017 ініціювалась процедура відведення в оренду спірної земельної ділянки, а також реальної можливості отримання територіальною громадою доходу від відчуження права оренди вказаної земельної ділянки та орендної плати у більшому від встановленого угодою розмірі.
При цьому, у п. 4 прикінцевих положень нової редакції договору визначено, що орендар сплачує орендну плату за період від дня припинення дії договору оренди до дня поновлення його дії у порядку та у розмірах встановлених договором оренди, що спростовує твердження прокурора щодо можливості недоотримання орендної плати за окремі періоди. 

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Оскільки прокурором не доведено факту незаконності рішення у вигляді висновку, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для визнання його незаконним та скасування.
10.2.          Також, прокурором не доведено належними засобами доказування наявність підстав, з якими положення закону пов`язує визнання недійсним правочину.
10.3.          Оскільки прокуратурою не доведено підстав визнання незаконним та скасування рішення постійної комісії Київської міської ради від 27.10.2016 та визнання недійсною угоди № 322 від 05.10.2017, яка була укладена на підставі вказаного рішення, вимоги про визнання відсутнім права користування у відповідача-2 спірною земельною ділянкою також є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.          Щодо твердження прокуратури про втрату відповідачем-2 переважного права на поновлення договору оренди те, що для поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону сторонам в силу ч. 8 цієї статті необхідно протягом місяця укласти додаткову угоду, натомість матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем у судовому порядку зволікання Київською міською радою в укладенні додаткової угоди, а також те, що відповідач звернувся з клопотанням про поновлення договору через 3 роки, а додаткову угоду укладено через 4 роки після закінчення його дії, слід зазначити наступне.
Переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", належить відрізняти від права вважати продовженим договір оренди землі у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, яке визначене у інших частинах статті 33 Закону України "Про оренду землі".
У даному випадку, обставини справи свідчать про реалізацію відповідачами механізму продовження договору оренди відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а також про те, що сторони досягли домовленості щодо укладення додаткової угоди без відповідного судового спору, тобто виявили свою добровільну згоду щодо продовження орендних правовідносин.
При цьому пропущення встановленого для укладення угоди про поновлення договору оренди строку не може мати наслідком визнання цієї угоди недійсною або втрати права на поновлення договору оренди.
11.2. Колегія суддів також зазначає про необґрунтованість тверджень прокурора про те, що спірною угодою договір продовжено фактично більш ніж на дев`ять років, оскільки право на укладення відповідної додаткової угоди виникає у сторін саме з юридичного факту (у випадку встановлення обставин) поновлення договору оренди (з урахуванням обов`язковості укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у відповідності до вимог частини восьмої статті 33 Закону України "Про оренду землі"), що відповідає викладеним у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 р. у справі №910/7815/18 висновкам.
11.3. Посилання прокурора несплату орендної плати, починаючи за рік до закінчення строку договору оренди землі і понад 4 роки після закінчення строку договору, відсутність будівельної діяльності, обумовленої договором оренди, на спірній земельній ділянці, невжиття орендарем понад 3 роки заходів до оформлення поновлення оренди землі і її використання за цільовим призначенням, невжиття органом місцевого самоврядування заходів до стягнення з орендаря орендної плати за землю після завершення дії договору оренди землі у 2013 році у сукупності з тим фактом, що орендар після закінчення строку договору оренди землі не звітував перед органами фіскальної служби щодо орендної плати за землю або плати за землю, якими прокурор обґрунтовує втрату орендарем переважного права на поновлення договору оренди, з огляду на неналежне виконання умов договору, - не входять до предмет доказування у даній справі, а можуть бути предметом доказування / дослідження за наявності спору між сторонами договору оренду щодо поновлення такого договору / укладення додаткової угоди про таке поновлення. 
У правовідносинах, щодо яких виник спір у вказаній справі, сторони досягли домовленості щодо укладення такої додаткової угоди без відповідного судового спору, тобто виявили свою добровільну згоду щодо продовження орендних правовідносин.
Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 р. у справі №910/7815/18.
До вказаного слід також зазначити, що відповідно до листа Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 581/9/26-58-12-02-05 від 24.07.2018 станом на 27.10.2016 у ТОВ "ФОК-Сігма" відсутня заборгованість з орендної плати за договором № 72-6-00550 від 27.11.2008, а отже на момент прийняття спірного висновку та укладення угоди про поновлення договору оренди відповідачем-2 були усунуті порушення умов договору.
Крім того, умовами договору не було передбачено конкретного строку забудови земельної ділянки. Відповідної проектної документації, яка б відображала конкретні строки забудови земельної ділянки, - до матеріалів справи не надано. Надані прокурором акти № 18-0691-09 та № 18-1122-09 складені після прийняття спірного висновку Комісії Київської міської ради з питань містобудування та укладення спірної угоди про поновлення договору оренди та не підтверджують використання відповідачем-2 земельної ділянки не за цільовим призначенням. При цьому, порушенням умов договору є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, а не її не використання для забудови.

12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:
12.1.           Матеріали справи не містять доказів того, що внаслідок поновлення відповідачем-1 відповідачу-2 строку дії договору оренди земельної ділянка відбулось порушення прав та інтересів держави, територіальної громади, чи сусідніх землекористувачів.

13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2.           Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).
13.3.          Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.4.          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України). 
13.5.          Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
13.6.          За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
13.7.          Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї
13.8.          Відповідно до ч.2   ст. 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України
13.9.          Відповідно до ч.1   ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"   до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, у тому числі, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
13.10.          Відповідно до ст. 6 Закону України "Про столицю України місто-герой Київ" місцеве самоврядування у м. Києві здійснюється територіальною громадою міста, в тому числі, через Київську міську раду.
13.11.          Частиною 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
13.12.          Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
13.13.          Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:
власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);
уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.
Отже,   статтею 33 Закону України "Про оренду землі"   регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк (1) як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1 - 5 цієї норми), (2) так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).
Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі N 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі N 594/376/17-ц.
Таким чином, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1-5 і частині 6   статті 33 Закону України "Про оренду землі"   не пов`язані одна з іншою.
13.14.          Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону України "Про оренду землі"   врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: (1) користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і (2) відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).
У частині першій   статті 33 цього закону   передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. 
Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті).
Для застосування частини першої   статті 33 Закону України "Про оренду землі"   та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.
Частиною 6   статті 33 Закону України "Про оренду землі"   передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою   статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц (провадження N 14-65цс18), постановах Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року (провадження № 6-219цс14 та № 6-10цс15) та від 18 березня 2015 року (провадження № 6-3цс15 і № 6-4цс15).
При цьому повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договорів оренди землі з підстав, передбачених частиною 6   статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.
Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".
13.15.          Заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни (п. 5.5 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17).
13.16.          Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 205 Цивільного кодексу України наведено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Законом закріплено презумпцію правомірності правочину: право правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України). З наведеного випливає, що правочин (договір) є правомірним, а отже - дійсним.
13.17.          Згідно частин 2, 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 
13.18.          Нормами ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
13.19.          Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
13.20.          Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
13.21.          Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
13.22.          Згідно з Положенням про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент), що затверджений рішенням Київської міської ради № 182/382 від 19.12.2002 (далі - Положення) Департамент є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та згідно з законодавством забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), безпосередньо підпорядковується Київському міському голові, а з питань управління землями державної власності, розпорядження якими здійснює виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації).
13.23.          Відповідно до п. 2.2. Положення основним завданням Департаменту є здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель відповідно до повноважень, делегованих Київською міською радою, а також координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель у межах функцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
13.24.          Рішенням Київської міської ради № 16/890 від 25.09.2003 затверджено Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Києві (далі - Порядок № 16/890). 
13.25.          Згідно з п. 3.1 Порядку № 16/890 Головне управління (нині Департамент) при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань проводить обстеження земельних ділянок щодо їх використання землекористувачами та складає відповідні акти обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок.
13.26.          Відповідно до п. 6.1 Порядку № 16/890 Головне управління після виявлення порушень земельного законодавства складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дає вказівку про необхідність усунення порушень земельного законодавства. 
Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства складаються у двох примірниках, один з яких видається особі, яка вчинила порушення земельного законодавства, або направляється їй поштою. 
13.27.          У постанові Великої палати Верховного Суду від 29.09.2020 р. у справі №688/2908/16-ц (провадження №14-28цс20) викладено правову позицію, відповідно до якої: договірні правовідносини виникають з моменту укладення сторонами договору оренди. Цей момент не пов`язується з моментом видання наказу про передання в оренду земельної ділянки. Отже, такий наказ не є правовстановлюючим документом, а вимога про визнання його незаконним не відповідає належному способу захисту.
13.28.          Згідно з п. 6.2 Порядку № 16/890 в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства зазначаються: номер акта перевірки; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, щодо яких проводиться перевірка, та їх адреси або місцезнаходження; прізвище, ім`я, по батькові та посада працівника Головного управління, який здійснює перевірку; дата та підстави проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства; дані про земельну ділянку (місце розташування, розмір, цільове призначення, наявність документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, та інші дані); виявлені порушення земельного законодавства; пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства. 
Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства підписується посадовою особою Головного управління та фізичною особою, керівником або уповноваженим представником юридичної особи, щодо яких складено акт перевірки, з наданням пояснень з приводу виявлених порушень. 
У разі відмови фізичної особи, керівника або уповноваженого представника юридичної особи, щодо яких складено акт перевірки, від підписання акта перевірки та надання пояснень з приводу виявлених порушень посадова особа Головного управління зазначає про це в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства.
Способи захисту права на земельну ділянку передбачені статтею 152 Земельного кодексу України.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). 

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.          Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
14.2.          Рішення Господарського суду міста Києва 30 травня 2019 року у справі №910/7813/18 залишити без змін.
14.3.          Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва 30 травня 2019 року у справі № 910/7813/18 залишити без задоволення.

15.          Розподіл судових витрат:
15.1.           Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва 30 травня 2019 року у справі № 910/7813/18 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва 30 травня 2019 року у справі №910/7813/18 залишити без змін.
3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Прокуратуру міста Києва.
4. Справу № 910/7813/18 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено - 22.10.2020 р. 

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                О.В. Агрикова