ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова 
Іменем України 

25 листопада 2020 року      
м. Харків
Справа № 645/1984/20      
Провадження № 22-ц/818/5546/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Пилипчук Н.П. ,
суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 ,
відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про припинення іпотеки та вилучення записів про іпотеку, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в особі представника Сокуренко Наталії Вікторівни, на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Сілантьєвою Е.Є., -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про припинення іпотеки та вилучення записів про іпотеку.

В обгрунтування позову зазначає, що вона відповідно до умов Договору купівлі-продажу квартири від 04 липня 2005 року, посвідчений ПН ХМНО Гончаренко Н.Ю., який зареєстровано в реєстрі за № 3275, придбала 4-х кімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 115,9 кв.м. Для отримання суми, необхідної для купівлі вказаної квартири, між нею та АТ КБ «Приватбанк» 04 липня 2005 року був укладений Кредитний договір №HAG7GK01270005, відповідно до умов якого їй було видано кредит. В забезпечення зобов`язань за Кредитним договором, 04 липня 2005 року між нею та Банком було уклалено договір іпотеки № HAG7GK01270005, посвідчений 04 липня 2005 року ПН ХМНО Гончаренко Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 3278, згідно умов якого вна передала в іпотеку Банку вказану квартиру. Цим же нотаріусом 04 липня 2005 року була накладена заборона відчуження вказаної квартири до припинення чи розірвання договору іпотеки, яка була зареєстрована в реєстрі за № 293. Інформація до Державного реєстру іпотек була внесена 22 липння 2005 року приватним нотаріусом Орловою Т.Є. за реєстраційним номером 2215191.
Вказує, що вона своєчасно, в повному обсязі, відповідно до умов Кредитного договору, здійснювала всі належні платежі - суму кредиту та відповідні відсотки за користування кредитом. Термін повернення кредиту, відповідно до п.1.1. Кредитного договору, був встановлений до 03 липня 2025 року, але погашення кредиту було зроблено нею достроково, що відповідає вимогам ст. 531 ЦК України, а також п. 2.4.1. та п. 3.11. Кредитного договору.
15 січня 2020 року ОСОБА_1 отримала від відповідача письмову довідку за №HK4RKIQNGC29A40C, яка підтвердила факт відсутності з її боку заборгованості по Кредитному договору № HAG7GK01270005 від 04 липня 2005 року та факт закриття кредиту 02 червня 2008 року. Крім того, АТ КБ «Приватбанк» повернув їй оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки (договір купівлі-продажу та технічний паспорт на квартиру), які були раніше надані нею відповідачу на підставі ст. 17.11. Договору іпотеки «...до дати остаточного погашення заборгованості за Кредитним договором». 
Зазначає, що такі дії відповідача є додатковим свідченням визнання виконання належним чином з її боку зобов`язань за Кредитним договором. На її усне звернення до АТ КБ «Приватбанк» щодо зняття обтяжень щодо квартири їй було надано письмову довідку від 16 січня 2020 року №20.1.0.0.0/7-200115/2808, з якої вона вперше дізналася, що 19 лютого 2007 року АТ КБ «Приватбанк» відступив право вимоги іншій особі – UkraineMortgageLoanFinanceNO 1 PLC (Великобританія). В довідці також було зазначено, що ця юридична особа - нерезидент, відповідно до інформації яка знаходиться в загальнодоступному доступі в мережі Інтернет, на сайті за посиланням https.7/beta.companieshouse.gov.uk, вона ліквідована 03 жовтня 2017 року, у зв`язку із чим їй запропоновано звернутися до суду. Про той факт, що право вимоги за іпотечним та кредитним договорами було передано до компанії Ukraine Mortgage Loan Finance NO 1 PLC (Великобританія), відповідач її письмово не повідомляв, що є порушенням пункту 2.3.10 Кредитного договору, а також ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (Індексний номер документа 197421655) від 23 січня 2020 року, в якості Іпотекодержателя зазначена компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINEMORTGAGELOANFINANCENO. 1 PLC). 
Також вказує що за відсутності відповідної інформації від відповідача, виконання нею договірних зобов`язань по поверненню кредиту та сплати відсотків після 19 лютого 2007 року (дати відступлення прав компанії UkraineMortgageLoanFinanceNO 1 PLC), здійснювалося готівкою АТ КБ «Приватбанк», тобто первісному кредитору. Відповідач приймав таке виконання і продовжував діяти як належний кредитор, що підтверджено наступними доказами:
-        квитанція № 2 від 26 лютого 2007 р. на суму 200.00 дол.США;
-        квитанція № 1 від 27 березня 2007 р. на суму 200.00 дол.США;
-        квитанція № 1 від 23 квітня 2007 р. на суму 200.00 дол.США;
-        квитанція № 1 від 29 травня 2007 р. на суму 200.00 дол.США;
-        квитанція № 15 від 02 липня 2007 р. на суму 200.00 дол.США;
-        квитанція № 7 від 26 липня 2007 р. на суму 200.00 дол.США;
-        квитанція № 1 від 02 серпня 2007 р. на суму 1000.00 дол.США;
-        квитанція № 1 від 06 серпня 2007 р. на суму 10 000.00 дол.США;
-        квитанція № 1 від 07 серпня 2007 р. на суму 13 657.49 дол.США.
Як свідчить інформація, отримана з Державного реєстру іпотек, компанія «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», ані інша особа, із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки на належну позивачу квартиру не зверталась.
Таким чином, на даний час, за наявності відповідної інформації в Державному реєстрі іпотек, у неї є перешкода щодо реалізації права власності щодо майна, яка є предметом іпотеки, зокрема обмеження, які передбачені ч. 3 Закону України «Про іпотеку» у зв`язку із чим вона змушена звернутися до суду.

Просить суд визнати припиненим Договір іпотеки № HAG7GK01270005 від 04 липня 2005 року, укладений між нею та АТ КБ «Приватбанк», який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 3278, та виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку квартири, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження - 2215191, зареєстрований 22.07.2005 року ПН ОСОБА_2 . 

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 – задоволено.
Визнано припиненим Договір іпотеки №HAG7GK01270005 від 04 липня 2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 3278.
Виключено з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження - 2215191, зареєстрований 22 липня 2005 року реєстратором: Приватний нотаріус Орлова Т.Є., підстава обтяження: Договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстровий номер № 351, № 352, 19.02.2007, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Козіною А.В., іпотекодержатель – «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO.l PLC), причина відсутності коду: особа не є громадянином України, іпотекодавець – ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , розмір основного зобов`язання: 82600,00 доларів США строк виконання: 03.07.2025.
Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 681,60грн. 

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що 19 лютого 2007 року Банк відступив право вимоги за спірним іпотечним договором на користь Ukraine Mortgage Loan Finance NO.1 PLC. 12 березня 2007 року до Державного реєстру іпотек внесенно відповідні відомості, зокрема, що на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19 лютого 2007 року, зареєстроване обтяження (іпотека), іпотекодержатель – Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ».
Отже, права кредитора та іпотекодержателя за укладеним між позивачем та Банком кредитним договором набула вищевказана компанія, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» не може бути належним відповідачем у даній справі, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що із доведеності заявлених позовних вимог.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 04 липня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № HAG7GK01270005, згідно умов якого остання отримала кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк до 03 липня 2025 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 82 600,00 доларів США на наступні цілі: на придбання 4-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 70 000,00 доларів США та на сплату страхових платежів у сумі 12 600,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.11 даного договору. Період сплати встановлено з 21 по 28 число кожного місяця.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним кредитним договором, 04 липня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № HAG7GK01270005, посвідчений ПН ДМНО Гончаренко Н.Ю., згідно умов якого остання передала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме – 4-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04 липня 2005 року, та на неї накладено заборону відчуження до припинення чи розірвання договору іпотеки.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частин 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до положень 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про іпотеку» (надалі - Закон) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 ст.3 Закону передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з цим позовом до АТ КБ «Приватбанк» про припинення іпотеки та вилучення записів про іпотеку, просила визнати припиненим Договір іпотеки № HAG7GK01270005 від 04 липня 2005 року, укладений між нею та АТ КБ «Приватбанк», який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 3278, та виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку квартири, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження - 2215191, зареєстрований 22.07.2005 року ПН Орловою Т.Є., посилаючись на те, що нею в повному обсязі були виконані умови вказаного кредитного договору, що у свою чергу підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» №HK4RKIQNGC29A40C від 15 січня 2020 року, згідно якої у ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору за № HAG7GK01270005 від 04.07.2005 року немає, дата закриття кредиту – 02 червня 2008 року. 

Разом з тим, пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Так, апеляційним судом встановлено, що 19 лютого 2007 року на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, за реєстровим №351, 352, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Козіною А.В., право вимоги за кредитним договором №HAG7GK01270005 від 04 липня 2005 року відступлено банком на користь Ukraine Mortgage Loan Finance NO 1 PLC (Великобританія).

12 березня 2007 року до Державного реєстру іпотек внесено відповідні відомості, зокрема, на підставі вказаного договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити за реєстровим №351, 352, зареєстроване обтяження (тип обтяження – іпотека), реєстраційний номер обтяження – 2215191, іпотекодержатель – «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ (Ukraine Mortgage Loan Finance NO 1 PLC).

Отже, права кредитора та іпотекодержателя за укладеним між Банком та позивачкою договорами набула компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ (Ukraine Mortgage Loan Finance NO 1 PLC.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц.

Крім того, згідно пункту 3 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявник – власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Таким чином, заявником щодо державної реєстрації припинення іпотеки та зняття відповідного обтяження може бути іпотекодержатель відповідного майна, яким, як зазначалось вище, з 2007 року є «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», а не Банк.

Відсутність у позивача заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» не свідчить про повне виконання позивачем зобов`язань перед новим кредитором.

Належних та допустимих доказів того, що після ліквідації «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» не залишилось правонаступника суду не надано.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до приписів ч.1 та 2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. 
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо залучення до участі у справі нового відповідача, адже відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки позов пред`явлено не до належного відповідача, колегія суддів позбавлена можливості повно, всебічно дослідити існуючи правовідносини, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення – про відмову  ОСОБА_1 в позові.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судовий витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в особі представника Сокуренко Наталії Вікторівни – задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року – скасувати.

Позов  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про припинення іпотеки та вилучення записів про іпотеку – залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (юридична адреса: вул. Грушевського, буд.1-Д, м. Київ, код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 522,40грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні 40коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –                                                        Н.П. Пилипчук

Судді –                                                               О.В. Маміна 

                                                                        О.Ю. Тичкова