Провадження № 33/4820/666/20 
Справа № 684/424/20 Головуючий в 1-й інстанції Андрощук Є. М. 
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2020 року м.Хмельницький
Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Цугель А.О., Гапонова Є.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2020 року, –

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот  неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в сумі 420 грн. 20 коп. 

За постановою місцевого суду,  ОСОБА_1 , 07 серпня 2020 року о 18 год. 15 хв., по вул.Миру, в смт.Стара Синява Хмельницької області, керував автомобілем ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння – почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота та від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із таким рішення місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову місцевого суду, провадження по справі закрити. 
Апелянт стверджує, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративного справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №237758 від 07.08.2020 року слідує, що ОСОБА_1 в смт. Стара Синява, по вул.Миру, керував транспортним засобом ВАЗ2109 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з поясненнями ОСОБА_1 в судді першої інстанції, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як не хотів його проходити.
З пояснень свідків ОСОБА_2 (а.с.3) та ОСОБА_3 (а.с.4) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу “Драгер” на місці зупинки та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів,  ОСОБА_1  не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що у вказаному місці, він перебував у транспортному засобі, який був припаркований на узбіччі дороги і чекав знайомого. До нього підійшли працівники поліції і сказали показати документи. Останні мали підозру, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, але, із-за недовіри до поліцейських, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому були присутні свідки. Також пояснив, що саме він керував транспортним засобом до паркування автомобіля на узбіччі та спілкування з працівниками поліції.
Доводи апелянта в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу, так як ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду даної справи, вказував, що до паркування власного автомобіля керував ним, а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовся лише із-за недовіри до працівників поліції.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.  
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на  ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя- 

п о с т а н о в и л а:

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2020 року щодо  ОСОБА_1  залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

       Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                         Л.М.Кулеша