ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
03 листопада 2020 року  
м. Київ
 
справа № 555/1161/17
провадження № 51-3412 км 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого судді                                ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря 
судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                              ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 05 травня 2020 року стосовно
 
                                                           ОСОБА_7 ,
                                                           ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Маринин Березнівського району 
Рівненської області, який проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 ,
 
засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини 
Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 20 травня 2019 року, залишеним без змін ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05 травня 2020 року, ОСОБА_7 засуджено за: 
- ч. 1 ст. 263 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- ч. 4 ст. 296 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. 
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 03 серпня 2015 року о 14:30, знаходячись у громадському місці, поруч з кафе «Рута» на вул. Незалежності, 175 у с. Городище Березнівського району Рівненської області, без передбаченого законом дозволу, незаконно носив при собі гладкоствольну рушницю «HATSAN ESCORT AIMGUARD» 12-го калібру, та, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно здійснив із неї два постріли в ліву ногу ОСОБА_6 , заподівши останньому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі потерпілий, не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги потерпілий мотивує тим, що суд апеляційної інстанції не повідомив його належним чином про час та місце апеляційного розгляду, вказуючи на те, що судову повістку на його ім`я отримала інша особа, яка не має відношення до даного кримінального провадження.
Позиція учасника судового провадження
Прокурор заперечив проти касаційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення – без зміни.
Мотиви Суду
Частиною 2 ст. 433 КПК України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України в касаційній скарзі потерпілим не оспорюються.
Що стосується доводів касаційної скарги потерпілого про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, то вони не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Згідно з ч. 3 ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
За змістом ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розписка особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому відправленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. 
Частиною 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження до суду апеляційної інстанції не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. 
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за якою було відкрито апеляційне провадження та призначено судовий розгляд справи з повідомленням учасників кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_6 про призначення судових засідань у Рівненському апеляційному суді повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, наявні у матеріалах провадження (а.п. 73, 86, 93, 99 т. 2), а тому його твердження ,на думку Суду, є безпідставними.
Посилання ж потерпілого у касаційній скарзі на те, що судову повістку про судовий розгляд 05 травня 2020 року було отримано іншою особою, не є переконливими та такими, що свідчать про неможливість його знати про дату судового засідання.
З огляду на викладене, Суд приходить до висновку про те, що судом апеляційної інстанції під час перегляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 право потерпілого ОСОБА_6 на його належне повідомлення про час і місце судового розгляду порушено не було.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.
Керуючись статтями 441, 442 КПК України, Суд 
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського апеляційного суду від 05 травня 2020 року стосовно ОСОБА_7 – без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                      ОСОБА_3