ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Харків

Справа №644/1419/19
Провадження № 22-ц/818/4971/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                Кругової С.С.,
суддів                        Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
секретаря                Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :
Заявник: ОСОБА_1 , 
Заінтересована особа: Харківська міська рада, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові 

апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 серпня 2020 року, ухвалене суддею Ізмайловим І.К.,

у цивільній справі за заявою про встановлення факту, що має значення,-
   
в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій з урахуванням уточнень просила встановити факт неправильності в актовому записі про смерть №18727 складеному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 14 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині запису прізвища, а саме « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

Заява мотивована тим, що 23 листопада 2018 року між нею та ОСОБА_5 укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Кішкіною О.О., та зареєстровано в реєстрі за № 6288, за умовами якого з моменту смерті ОСОБА_5 у неї виникає право власності на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , про що 14.12.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківський області вчинено актовий запис № 18727 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_2 замість правильного « ОСОБА_4 ».

Після смерті ОСОБА_5 на підставі спадкового договору та свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 14.12.2018 року виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківський області, актовий запис № 18727, неможливо зняти заборону відчуження у зв`язку з відмовою нотаріуса, оскільки прізвище відчужувача за спадковим договором та те що вказано в свідоцтві про смерть різні.

Зазначає, що встановлення неправильності в складеному актовому записі про смерть ОСОБА_5 має юридичне значення, оскільки з моменту смерті ОСОБА_5 у неї виникає право власності на майно.
       
У відзиві на заяву Харківська міська рада просила відмовити у задоволенні заяви, вважаючи вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначала, що відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. №2398-VI, яким чітко встановлено процедуру, порядок, строк та підстави внесення змін до актів цивільного стану. Заявницею не надано доказів щодо її звернення до органів реєстрації актів цивільного стану та доказів щодо отримання нею відмови внести відповідні зміни до актового запису про смерть померлого ОСОБА_2 . 

Вважає, що вимога щодо зобов`язання внести зміни до актового запису про смерть повинна розглядатися в межах адміністративного судочинства, оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належить до адміністративної юрисдикції.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме неправильності в актовому записі про смерть № 18727 складеному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківський області від 14.12.2018 року, відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в частині запису прізвища, « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суд дійшов висновку про наявність беззаперечних доказів доведеності неправильності в актовому записі про смерть № 18727 складеному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківський області від 14.12.2018 року, відносно ОСОБА_5 в частині запису прізвища, « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

Також судом зазначено, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки заявником не подано заяву про визнання неправомірними дій посадових осіб Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а її заява містить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення для подальшої реєстрації своїх майнових прав за спадковим договором, що повинно розглядатися в порядку окремого провадження за правилами ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції Харківська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі посилається на Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 та Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання і зазначає, що у наведених нормативно-правових актах передбачена чітка процедура внесення вказаних змін, зокрема, за заявами осіб визначених у п. 2.5 Порядку та статті 22 Закону. Вказує, що на звернення заявника про внесення змін до актового запису Харківський міський відділ реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області роз`яснив їй порядок розгляду відповідних заяв, тобто встановлення факту визначається не тільки взаємовідносинами заявника з Харківською міською радою, а і з Харківським МВ ДРАЦС. Також посилається на те, що згідно відповіді Харківського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області спірний актовий запис №18727 про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 було зроблено на підставі паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_2 , а не ОСОБА_4 .

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Судовим розглядом встановлено, що 23 листопада 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кішкіною О.О. за реєстром № 6288 посвідчено спадковий договір між відчужувачем ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 та набувачем ОСОБА_1 , за яким набувачка зобов`язалась виконувати розпорядження відчужувача майна і в разі його смерті набуває право власності на квартиру АДРЕСА_2 . (а.с. 21)

На час укладення спадкового договору за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на квартиру: на Ѕ її частину на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна, Виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.05.2009 року, реєстраційний № 7-09-311686 зареєстрованого Харківським міським бюро технічної інвентаризації 10.07.2009 року за № П-7-31334 та Ѕ частина на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. 02.11.2016 р., посвідченого за реєстром № 4070, виданого на ім`я ОСОБА_5 , що вбачається також із Інформаційних довідок та Витягів з Державних реєстрів (а.с. 6-9).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень 23.11.2018 року за номером 29077299 у зв`язку з укладанням спадкового договору внесено відомості про обтяження - заборону на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Належної ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий 15.04.1997 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. (а.с. 5)

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківський області 14.12.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 14.12.2018 року складено відповідний актовий запис № 18727. (а.с. 10)
      
Згідно до повідомлення № 57/01 від 14.02.2019 року приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кішкіної О.О. на ім`я ОСОБА_1 про зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна та реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 прізвище відчужувача за спадковим договором « ОСОБА_4 » не збігається з прізвищем зазначеним у свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 » у зв`язку з чим зняти заборону відчуження нерухомого майна та зареєструвати право власності неможливо. (а.с. 12)

За повідомленням Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківський області від 29.06.2020 р. № 4012/22.1-09 при державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про смерть № 18727 від 14.12.2018 р.) здано паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 15.04.1997 року на ОСОБА_2 . (а.с. 147)

Згідно листа Індустріального районного відділу у м. Харкова Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 від 15.04.1997 року оформлено Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 96)

З копії актового запису про смерть №18727 від 14 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Документом, що підтверджує факт смерті вказано лікарське свідоцтво про смерть№10-12/2525-с/18 від 14.12.2018, відділення №2 відділу СМЕТ ХОБСМЕ (а.с.11,99), яке засвідчує факт смерті ОСОБА_2 .

Також, до матеріалів справи додано копії Довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 ОСОБА_5 , виданою ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова; військовий квиток на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Та пенсійне посвідчення Серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_2 (а.с.14-16).

4 березня 2020 року на звернення ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківський області їй роз`яснено порядок розгляду відповідних заяв з наданням паспорту або паспортного документу, свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості. (а.с. 129)

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями ст. 318 ЦПК України визначено, що  у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

За таких обставин заявником на власний розсуд було вказано який факт вона просить встановити та з якою метою, зазначено про причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт із посиланням на докази, що підтверджують викладене.

Згідно ч.3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Як зазначено п.14  Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5  «Про судову  практику про  справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Тобто суд лише встановлює, що документ виданий певній особі, в дійсності належить їй, але він не вправі вносити виправлення у даний документ.  Відтак, для встановлення належності правовстановлюючого документа необхідно подати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що установа, яка його видала, не має можливість внести до нього відповідні виправлення.  Суд під час судового розгляду має встановити саме факт належності правовстановлюючого документу, а не факти, які підтверджуються цим документом.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не входить до переліку осіб, що можуть звернутися до відповідних органів із заявою про виправлення помилки, вона не позбавлена можливості звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту поданої заяви, її прохальної частини вбачається, що заявниця фактично просить в порядку окремого провадження встановити факт неправильності запису в акті цивільного стану про смерть особи відчужувача за спадковим договором, а не заявила вимоги про належність спадкового договору відповідній особі.

Заявник, як вбачається із її заяви, не зверталася до суду про встановлення належності спадкового договору саме ОСОБА_5 , а заявила вимоги, які зводяться щодо встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану про смерть.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Виходячи із цих положень закону, заявник обрала невірний спосіб захисту свого права, яке вона вважає порушеним.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви щодо встановлення факту.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, а судове рішення скасувати, відмовивши у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, у зв`язку з обранням неефективного способу захисту свого права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 377, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 серпня 2020 року - скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні заяви ОСОБА_1  про встановлення факту, що має значення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                С.С. Кругова

Судді                                                                                        О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови
складено 24 листопада 2020 року