Ухвала 
 
08 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 410/2775/12
 
провадження № 61-13019ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпропетровської районної державної адміністрації, треті особи: Кіровська селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоревич Валентина Азисівна, державний нотаріус третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Янкова Ірина Володимирівна, Відділ Держкомзему в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання договорів купівлі-продажу та розпорядження недійсними,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2012 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпропетровської районної державної адміністрації, треті особи: Кіровська селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоревич В. А., державний нотаріус третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Янкова І. В., Відділ Держкомзему в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання договорів купівлі-продажу та розпорядження недійсними.
 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області  від 28 вересня 2016 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2020 року, у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
 
У серпні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                    від 28 вересня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                 від 14 липня 2020 року у з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 27 серпня 2020 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      від 16 вересня 2020 року заявнику поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення, а касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 вересня                            2020 року.
 
У касаційній скарзі представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 368/54/17 (провадження № 14-487цс19), постановах Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у справі № 910/5702/17, від 01 серпня 2018 року у справі                                       № 369/6516/16-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 917/535/18,                                від 27 листопада 2019 року у справі № 461/2328/16-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпропетровської районної державної адміністрації, треті особи: Кіровська селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоревич Валентина Азисівна, державний нотаріус третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Янкова Ірина Володимирівна, Відділ Держкомзему в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, визнання договорів купівлі-продажу та розпорядження недійсними, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                             від 28 вересня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                         від 14 липня 2020 року.
 
Витребувати з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 410/2775/12.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 06 листопада 2020 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                      І. А. Воробйова
 
Ю. В. Черняк