ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 369/11467/16-а
адміністративне провадження № К/9901/12615/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
за участю:
секретаря судового засідання - Семопядного О.В., 
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстафійовича, заступника начальника-завідувача відділу юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради Лазарєвої Олени Павлівни, за участю третіх осіб: юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради, Кам`янець-Подільської міської ради, про визнання протиправним і скасування розпорядження, визнання протиправними дій, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року (суддя Ковальчук Л.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року (головуючий суддя Степанюк А.Г., судді Губська Л.В., Епель О.В.)
У С Т А Н О В И В:
I. Суть спору
1.          У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням прийнятих судом до розгляду заяв про зміну позовних вимог, заміну відповідачів, залишення частини позовних вимог без розгляду, ухвали суду про об?єднання позовів, остаточно просив:
- визнати протиправними дії заступника начальника-завідувача відділу юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради Лазарєвої О.П. щодо вчинення (зазначення) правового висновку, який не відповідає дійсності, шляхом складення та подання на розгляд Кам`янець-Подільського міського голови службової записки від 08.11.2016 №1398/01-16, яка містить неправдиві дані, а саме про обов`язковість виходу ОСОБА_1 на роботу після 06.01.2012 та про вчинення ним прогулу без поважних причин 10.01.2012;
- визнати протиправними дії Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. щодо підписання розпорядження від 08.11.2016 р. № 350-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 08.11.2016 №350-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- винести постанову суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, нарахування і виплату (стягнення) заробітної плати за час вимушеного прогулу з 10.01.2012 по дату винесення постанови суду;
- зобов`язати Кам`янець-Подільського міського голову винести розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради;
- стягнути з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на користь         ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 10.01.2012 по дату винесення судового рішення.
2.          Позов обґрунтував тим, що розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови від 08.11.2016 №350-к його незаконно звільнено із займаної посади з 10 січня 2012 року за прогул, оскільки він не зобов?язаний був виходити на роботу після 26 грудня 2011 року у зв?язку із звільненням його за порушення Присяги відповідно до розпорядження відповідача від 26.12.2011 №593-к. Крім того, зазначив, що дисциплінарне стягнення накладено на нього на підставі неправдивих відомостей, указаних у доповідній записці начальника юридичного управління, після спливу шести місяців з дати вчиненого, на думку відповідачів, проступку, факт прогулу не зафіксований, у табелі обліку робочого часу не відображений, письмові пояснення у нього не відібрані, розрахунок в день звільнення не проведений.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3.          Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 08.11.2016 №350-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 10 січня 2012 року; зобов`язано Кам`янець-Подільського міського голову Хмельницької області винести розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради; стягнуто з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2012 року по 14 листопада 2018 року в сумі 371   891 грн 52 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року змінено шляхом стягнення з виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2012 року по 14 листопада 2018 року в сумі  627   003 грн 47 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
5. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, виходив з того, що невихід позивача на роботу з 26 грудня 2011 року по 08 листопада 2016 року не можна вважати прогулом, оскільки в цей період трудові відносини з ним були припинені. Крім того, дисциплінарне стягнення за невихід на роботу без поважних причин накладено з пропуском строку, встановленого статтею 148 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП). За наведених обставин суди дійшли висновку про протиправність звільнення ОСОБА_1 за прогул та наявність правових підстав для поновлення його на посаді зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
6. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій заступника начальника-завідувача відділу юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради Лазарєвої О.П., районний суд зазначив, що службова записка не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не порушує права позивача та не створює для нього додаткових обов`язків, а тому й дії щодо її складання не можуть бути визнані протиправними.
7. Рішення про зміну постанови суду першої інстанції в частині суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд апеляційної інстанції мотивував тим, що при її обчисленні необхідно коригувати заробітну плату позивача на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів відповідно до чинного законодавства України.
III. Провадження в суді касаційної інстанції
8. У касаційній скарзі Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, посилаючись на порушення судами обох інстанцій норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин справи, просить скасувати прийняті рішення та направити справу на новий розгляд.
9. Вважає помилковим висновок судів щодо невчинення позивачем триваючого прогулу, враховуючи, що ОСОБА_1 умисно приховав факт свого перебування на лікарняному на дату прийняття розпорядження від 26.12.2011 №593-к, після відновлення працездатності на роботу не з??явився та не надав документального підтвердження тимчасової втрати працездатності, а зробив це лише у жовтні 2016 року.
10.          За доводами відповідача, поновлюючи ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, суди не врахували внесених змін до структури виконавчих органів Кам`янець-Подільської міської ради згідно з її рішенням від 03.06.2014 №7/64 та реорганізацію Департаменту правового супроводу та контролю у юридичне управління.
11.          Крім того, у касаційній скарзі йдеться про неправильний розрахунок судом апеляційної інстанції середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який зроблений виходячи з посадових окладів директора Департаменту житлово-комунального господарства замість юридичного управління, а також без урахування доходів позивача, отриманих після 10 січня 2012 року.
12.          У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення та закрити касаційне провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв?язку з підписанням касаційної скарги представником відповідача Кудлою І.А. , яка не мала права її підписувати.
13.          Перевіривши документи, що підтверджують повноваження представника відповідача Кудли І.А. на підписання касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність наведених аргументів позивача, які спростовуються наявною в матеріалах касаційного провадження довіреністю від 09.11.2016 №1/02-25-5780, підписаною міським головою Сімашкевичем М.Є. Скріплення довіреності печаткою Кам`янець-Подільської міської ради, а не її виконавчого комітету не створює юридичних наслідків, оскільки в силу частини третьої статті 59 КАС України наявність печатки на довіреності від імені юридичної особи не є обов?язковою.
14.          Касаційний розгляд справи здійснюється за відсутності відповідачів і третіх осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Від Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.
15.          Заслухавши пояснення позивача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів виходить з такого.
IV. Встановлені судами фактичні обставини справи
16.          З 17 березня 2011 року ОСОБА_1 працював на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради.
17. Розпорядженням першого заступника Кам`янець-Подільського міського голови від 26.12.2011 №593-к на підставі постанови прокурора від 14.12.2011 про порушення дисциплінарного провадження відносно позивача, службової записки керуючого справами Стельмах В.В. , відповідно до пункту 20 частини четвертої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" і пункту 2 статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні" припинено службу в органах місцевого самоврядування ОСОБА_1 з 26 грудня 2011 року за порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
18.          Розпорядженням міського голови від 28.12.2011 № 605-к доповнено розпорядження від 26.12.2011 №593-к шляхом викладення його преамбули у наступній редакції: "У зв`язку із систематичними порушеннями законодавства про службу в органах місцевого самоврядування директором Департаменту правового супроводу та контролю           ОСОБА_1 , на підставі акту про проведення службового розслідування від 23.12.2011, наданого за підсумками службового розслідування комісією, створеною розпорядженням міського голови від 21.12.2011 №868-р "Про проведення службового розслідування щодо додержання законодавства про службу в органах місцевого самоврядування директором Департаменту правового супроводу та контролю ОСОБА_1 ", постанови про порушення дисциплінарного провадження прокурором м. Кам`янця-Подільського, старшим радником юстиції Ромась С.І. від 14.12.2011, службової записки керуючого справами Стельмах В.В. , відповідно до пункту 20 частини четвертої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пункту 2 статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні", статті 24 Закону України "Про відпустки".
19.          На підставі розпорядження від 26.12.2011 №593-к до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 внесено запис про припинення служби в органах місцевого самоврядування. Відповідно до книги №2 обліку руху трудових книжок і вкладишів до них трудова книжка повернута ОСОБА_1 05.03.2012.
20.           03.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до Кам`янець-Подільського міського голови із заявою про скасування розпорядження від 26.12.2011 № 593-к з мотивів його невідповідності чинному законодавству: відсутністю порушення Присяги та звільненням у період тимчасової непрацездатності. До заяви позивач додав завірену ним особисто копію лицьового боку листка непрацездатності серії АВХ №375833, яким підтверджено звільнення його від роботи з 19 по 28 грудня 2011 року.
21.          Листом від 12.10.2016 №К/1484-02-01 за підписом міського голови ОСОБА_1 повідомлено про те, що для розгляду по суті заяви від 03.10.2016, вжиття заходів щодо скасування розпорядження від 26.12.2011 №593-к та поновлення на займаній посаді йому необхідно повідомити про причини неявки на роботу з 29.12.2011, а також надати оригінал або належним чином засвідчену (нотаріально або за місцем видачі) копію повного листка непрацездатності серії АВХ № 375833 від 19.12.2011.
22. На запит міського голови адміністрація Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні листом від 08.11.2016 №01-06/867 підтвердила видачу на ім`я ОСОБА_1 листків непрацездатності серії АВХ №375833 від 19.12.2011 і серії АВХ №375920 від 29.12.2011 та повідомила, що у період з 06.01.2012 по 12.01.2012 лікарняні листки ОСОБА_1 цією медичною установою не видавались.
23. Службовою запискою від 08.11.2016 №1398/01-16 в.о. начальника юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради Лазарєва О.П. повідомила Кам`янець-Подільського міського голову про те, що звільнення ОСОБА_1 26.12.2011 відбулося у період його тимчасової непрацездатності (сумарно тривала з 19.12.2011 по 06.01.2012 включно), що не допускається згідно з частиною четвертою статті 40 КЗпП. Після закінчення періоду перебування на лікарняному ОСОБА_1 мав би вийти на роботу, проте 10.01.2012 - у перший робочий день після 06.01.2012, на робочому місці не з`явився, про причини свого невиходу на роботу не повідомив, на лікарняному не перебував, пояснень стосовно свого невиходу на роботу не надав. У зв`язку з цим Лазарєва О.П. запропонувала міському голові        Сімашкевичу М.Є. скасувати розпорядження від 26.12.2011 №593-к і похідне від нього розпорядження від 28.12.2011 №605-к та винести розпорядження про звільнення             ОСОБА_1 з 10.01.2012 за прогул.
24. Розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови від 08.11.2016 №349-к скасовані розпорядження міського голови від 26.12.2011 №593-к і від 28.12.2011 №605-к.
25. Розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови від 08.11.2016 №350-к відповідно до пункту 20 частини четвертої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП, на підставі службової записки в.о. начальника юридичного управління Лазарєвої О.П. від 08.11.2016 №1398/01-16, листа виконавчого комітету від 12.10.2016 №К/1484-0201, листа Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні від 08.11.2016 №01-06/867 звільнено директора Департаменту правового супроводу та контролю ОСОБА_1 із займаної посади 10.01.2012 за прогул.
26.          Із січня 2012 року на розгляді в судах різних інстанцій перебувала справа №2а-222/12 за позовом ОСОБА_1 до міського голови міста Кам`янець-Подільський Сімашкевича М.Є. , першого заступника міського голови Горшунова Г.І. , Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, прокуратури міста Кам`янець-Подільський про скасування постанови про порушення дисциплінарного провадження від 14.12.2011, визнання протиправними дій першого заступника міського голови міста Кам`янець-Подільський щодо підписання розпорядження від 26.12.2011 №539-к, визнання незаконним і скасування розпорядження від 26.12.2011 №539-к, поновлення на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 26 грудня 2011 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
27.          Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 листопада 2016 року у справі №2а-222/12 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: скасовано постанову прокурора міста Кам`янець-Подільський від 14.12.2011 про порушення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 ; стягнуто з Кам`янець-Подільської міської ради на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1615 грн 86 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено з посиланням на те, що хоча при звільненні позивача з посади за порушення Присяги були допущені порушення чинного на той момент законодавства, однак, ураховуючи прийняття міським головою розпорядження від 08.11.2016 №349-к про скасування розпорядження від 26.12.2011 №593-к та прийняття розпорядження від 08.11.2016 №350-к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади за прогул, на момент розгляду справи відсутні підстави для скасування розпорядження від 26.12.2011 №539-к, поновлення позивача на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
28. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі № 2а-222/12 скасовано постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання протиправними дій першого заступника Кам`янець-Подільського міського голови Горшунова Г.І. щодо підписання розпорядження від 26.12.2011 №593-к та прийнято в цій частині нову постанову про задоволення позову. В іншій частин постанову суду першої інстанції залишено без змін.
29. Верховний Суд постановою від 25 липня 2018 року залишив вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.
V. Позиція Верховного Суду
30.          Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
31.          У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема, за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
32. Відповідно до статті 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
33.          Як убачається з матеріалів справи, в розпорядженні від 08.11.2016 №350-к звільнення ОСОБА_1 пов?язано із вчиненням ним дисциплінарного проступку, а саме: відсутністю на роботі без поважних причин 10 січня 2012 року.
34. Проте, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, в оскаржуваному розпорядженні змінено підставу і дату звільнення позивача, тоді як фактично його звільнення відбулося 26 грудня 2011 року за порушення Присяги посадової особи місцевого самоврядування згідно з розпорядженням від 26.12.2011 №593-к.
35. Виходячи з цього, суди дійшли обґрунтованого висновку, що у період з 26 грудня 2011 року по 08 листопада 2016 року трудові відносини з позивачем були припинені, що виключає можливість вчинення ним прогулу 10 січня 2012 року.
36. Колегія суддів погоджується також з висновком судів щодо порушення відповідачем і порядку звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП, враховуючи накладення на позивача дисциплінарного стягнення більше, ніж через чотири роки від дати, з якою пов?язано вчинення ним дисциплінарного проступку.
37. Вчасне ненадання позивачем листка непрацездатності про його хворобу 26 грудня 2011 року, на що звертає увагу відповідач у касаційній скарзі, не свідчить про правомірність повторного звільнення ОСОБА_1 у 2016 році не лише з іншої дати, але й з іншої підстави.
38.          З огляду на викладене та враховуючи встановлені у справі №2а-222/12 обставини, що підтверджують незаконність первинного звільнення ОСОБА_1 з підстави порушення Присяги, суди попередніх інстанцій мотивовано визнали незаконним звільнення          ОСОБА_1 за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП, що в силу статті 235 КЗпП є підставою для поновлення його на попередній роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
39. Датою поновлення позивача на роботі суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, визначив 10.01.2012.
40. Проте суди обох інстанцій залишили поза увагою, що під час вирішення справи              №2а-222/12 суд не поновлював ОСОБА_1 на посаді, зважаючи на те, що міський голова самостійно виправив допущені ним порушення трудових прав позивача шляхом скасування розпорядження від 26.12.2011 №593-к про звільнення останнього за порушення Присяги.
41. Однак скасування відповідачем розпорядження від 26.12.2011 №593-к майже через 5 років після його видання та одночасне звільнення позивача з іншої дати та іншої підстави створило невизначеність правового статусу позивача у період з 27.12.2011 по 10.01.2012.
42. Суди попередніх інстанцій не вирішили питання щодо наявності підстав для поновлення прав позивача у вказаний період, хоча ця обставина безпосередньо впливає на визначення як дати для поновлення на роботі, так і періоду стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
43. Не можна погодитися і з проведеним судами обох інстанцій розрахунком суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
44.          Так, середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі-Порядок).
45. Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, що визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
46.          Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).
47.          При визначенні середньоденної заробітної плати позивача суди як першої, так і апеляційної інстанцій виходили з даних, зазначених у довідці відділу бухгалтерського обліку Кам`янець-Подільської міської ради від 20.02.2017 №49, про те, що ОСОБА_1 у листопаді 2011 року відпрацював 10 робочих днів, а у грудні 2011 року - 22 робочі дні.
48. Однак суди мали поставити під сумнів зазначену інформацію, зважаючи на встановлені обставини перебування позивача на лікарняному з 19 грудня 2011 року та звільнення його 26 грудня 2011 року, що унеможливлює відпрацювання ним 22 днів у грудні 2011 року.
49. Що стосується застосування приписів пункту 10 Порядку, то суд апеляційної інстанції правильно зазначив про необхідність коригування заробітної плати позивача на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів у розрахунковому періоді.
50.          Проте апеляційний суд не мотивував проведення розрахунку коефіцієнтів підвищення, виходячи з посадових окладів директора Департаменту житлово-комунального господарства, посаду якого ОСОБА_1 не обіймав.
51.          Крім того, суди обох інстанцій не з?ясували юридичну природу коштів у сумі 1615 грн 86 коп., стягнутих на користь ОСОБА_1 постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 листопада 2016 року у справі №2а-222/12, предметом спору в якій також було стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
52.          Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
53. Неповне встановлення судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи за приписами статті 353 КАС України є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 344, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради задовольнити.
2. Скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
Суддя-доповідач                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                     О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська