ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" листопада 2020 р.           Справа№ 911/2447/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Агрикової  О.В. 
          Чорногуза М.Г. 

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 26.11.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області
на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.09.2020 
у справі №911/2447/20 (суддя Ейвазова А.Р.)
за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади міста Буча
до 1. Бучанської міської ради
    2. Комунального підприємства "Бучабудзамовник" Бучанської міської ради
    3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий володар"
про визнання недійсними рішень, визнання недійсним договору суперфіцію,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі №911/2447/20 відмовлено у задоволенні клопотання керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про забезпечення позову.
Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не наведено достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача. При цьому, суд зазначив, що у даній справі фактично прокурор посилається на незаконність передачі ТОВ "Добрий володар" однієї з правомочності власника - права користування відповідною земельною ділянкою для забудови; зважаючи, що таке право набуто відповідно до договору, дійсність якого оспорюється, заборона забудови такої земельної ділянки в якості забезпечення позову фактично буде тотожна задоволенню вимог про визнання недійсним договору, оскільки недійсний договір не є підставою для виникнення прав, визначених ним, а у відповідності з таким договором у відповідача виникло право на забудову земельної ділянки, правомірність чого оспорюється.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі №911/2447/20 та прийняти нову про задоволення заяви про забезпечення позову.
Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 136, 137 ГПК України. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються вимоги, аналогічні тим, які викладено в заяві про забезпечення позову. При цьому прокурор зазначив, що місцевим господарським судом не враховано, що необхідність вжиття забезпечення позову зумовлена тим, що у випадку здійснення забудови земельної ділянки та оформлення права власності на будівлю, подальше повернення земельної ділянки до комунальної власності буде ускладнене; а в разі задоволення позову, за відсутності своєчасних заходів його забезпечення - неможливо буде повноцінно поновити порушене право територіальної громади у спірних правовідносинах.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.09.2020. у справі №911/2447/20; призначено розгляд апеляційної скарги.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-3 просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування ухвали суду є безпідставними та необґрунтованими, а ухвалу суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства.
В судове засідання апеляційної інстанції представники позивача, відповідачів-1, -2 не з`явились, про поважність причин нез`явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення учасникам справи.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників позивача, відповідачів-1, -2.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник прокуратури підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі №911/2447/20 та прийняти нову про задоволення заяви про забезпечення позову.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача-3 заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі №911/2447/20 та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади м. Буча звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Бучанської міської ради, Комунального підприємства "Бучабудзамовник" Бучанської міської ради (далі - КП "Бучабудзамовник"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий володар" (далі - ТОВ "Добрий володар") та просить суд:
-визнати недійсним рішення Бучанської міської ради №1673-36-VII від 21.12.2017 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності по вул. Нове шосе, 10-Б в м. Буча. Про передачу земельної ділянки в постійне користування комунального підприємства "Бучабудзамовник";
-визнати недійсним рішення Бучанської міської ради №2539-47-VII від 24.10.2018 "Про розгляд звернення комунального підприємства "Бучабудзамовник";
-визнати недійсним договір суперфіцію земельної ділянки серія та номер 2904 від 06.11.2018 площею 0,3734 га, кадастровий номер 3210800000:01:122:0214, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, вул. Нове шосе, 10-Б для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, укладений між КП "Бучабудзамовник" та ТОВ "Добрий володар", який зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно - індексний номер рішення 43879613 від 06.11.2018.
В обґрунтування заявлених вимог, прокурор посилається на порушення вимог земельного законодавства при прийнятті рішень та спірного договору, а саме передачу земельної ділянки для забудови КП "Бучабудзамовник", яке не мало наміру її використовувати за цільовим призначенням, а мало намір передати її у користування конкретній юридичній особі, в порушення встановленої процедури передачі - без проведення земельних торгів. Прокурор вказує, що внаслідок прийняття спірних рішень Бучанською міською радою фактично відбудеться протиправне вибуття земель із комунальної власності територіальної громади м. Буча, що порушує інтереси держави в особі такої територіальної громади, що є власником землі.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2019 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, призначено проведення підготовчого засідання.
31.08.2020 керівником Києво-Святошинської місцевої прокуратури подано місцевому господарському суду заяву про забезпечення позову у даній справі, у якій прокурор просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом:
- накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3734га з кадастровим номером 3210800000:01:122:0214, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, вул. Нове шосе, 10-Б;
- заборони ТОВ "Добрий володар" чи будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,3734га з кадастровим номером 3210800000:01:122:0214, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, вул. Нове шосе, 10-Б.
Обґрунтовуючи подану заяву, прокурор зазначає, що у разі, якщо на момент розгляду справи по суті відповідач 3 -ТОВ "Добрий володар", який за твердженням прокурора здійснює забудову на вищевказаній земельній ділянці, збудує відповідний об`єкт та узаконить його, подальше повернення відповідної земельної ділянки до комунальної власності буде ускладнено. Прокурор вважає, що відсутність вжиття своєчасних заходів його забезпечення призведе до неможливості повноцінно поновити порушене право територіальної громади, оскільки право власності на об`єкт будівництва на спірній земельній ділянці буде належати саме цій особі та під цей об`єкт будівництва, так само треба буде виділити на земельній ділянці площу під обслуговування такої будівлі.
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, забезпечення позову допускається не лише у разі, коли невжиття таких заходів може істотно ускладними чи унеможливити виконання рішення суду, а і у разі, якщо невжиття таких заходів унеможливить або ускладнить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких звернувся позивач до суду.
Згідно ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Колегією суддів встановлено, що у відповідності до оспорюваного рішення Бучанської міської ради від 21.12.2017 №1673-36-VII "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності по вул. Нове шосе, 10-Б у м. Буча", відповідна земельна ділянка передана відповідачу - КП "Бучабудзамовник"  в постійне користування.
КП "Бучабудзамовник" оспорюваним рішенням Бучанської міської ради від 24.10.2018 №2539-47-VII "Про розгляд звернення комунального підприємства "Бучабудзамовник" надано дозвіл на укладення договору суперфіцію на відповідну земельну ділянку терміном на 5 років, на підставі якого КП "Бучабудзамовник" уклало спірний договір суперфіцію від 06.11.2018, в силу якого передає ТОВ "Добрий володар" в платне користування зазначену земельну ділянку для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, необхідних суперфицію для здійснення своєї будівельної діяльності.
Замовнику - ТОВ "Добрий володар" відділом містобудування та архітектури Бучанської міської ради 31.10.2019 затверджені містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва - закладу громадського харчування за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Нове Шосе, 10б.
До реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання  зазначених документів внесена інформація про дозвіл на будівельні роботи з будівництва закладу громадського харчування за вищевказаною адресою, виданий ТОВ "Добрий володар", про що свідчить лист від 27.05.2020 №1010-2280/03 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.08.2020, складеному прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Шубчик С.С., на земельній ділянці з кадастровим номером 3210800000:01:122:0214, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, вул. Нове шосе, 10-Б, розташований зелений паркан по периметру земельної ділянки; а на самій земельній ділянці - об`єкт незавершеного будівництва з червоної цегли в один поверх над яким надбудовані металеві конструкції, біля вказаного об`єкту будівництва працює екскаватор.
Факт здійснення будівництва підтверджує у поданому поясненні щодо заяви про забезпечення позову і відповідач - ТОВ "Добрий володар", який вказує на неможливість зупинення таких робіт без понесення суттєвих збитків, що пов`язані з консервуванням об`єкту, штрафними санкціями.
При цьому, ТОВ "Добрий володар" надано звернення інженера з технічного нагляду КП "Бучабудзамовник" ОСОБА_1 , який повідомив про можливі негативні наслідки у випадку зупинки будівництва на даному етапі виконання будівельно-монтажних робіт: можливість підтоплення частини міста Буча та знеструмлення частини міста, підтоплення частини підземного пішохідного переходу під міжнародною трасою та самої траси, пошкодження ліній урядового зв`язку.
З огляду на викладене, враховуючи можливі суттєві негативні наслідки у зв`язку із вжиттям відповідних заходів до забезпечення позову у вигляді заборони ТОВ "Добрий володар" чи будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи, можливі суттєві збитки для відповідача у вигляді додаткових витрат для консервації об`єкту, зважаючи на предмет спору - дійсність спірних рішень та договору, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоцільність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Добрий володар" чи будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,3734га з кадастровим номером 3210800000:01:122:0214, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, вул. Нове шосе, 10-Б. 
Крім того, колегія суддів вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді встановлення заборони здійснювати будівництво ніяким чином не призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявлених вимог, враховуючи обраний прокурором спосіб захисту - визнання недійсними спірних рішень та договору. Так, недійсний договір не тягне за собою виникнення, зміну, припинення прав та обов`язків, визначених таким договором, який передбачає, зокрема, виникнення права власності на збудований об`єкт у ТОВ "Добрий володар", а спричиняє наслідки, визначені законом, зокрема, виникнення прав та обов`язків у сторін такого договору, визначених законом і спричинених фактом його недійсності.
Також не підлягає задоволенню вимога прокурора про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, з огляду на наступне.
Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3210800000:01:122:0214, така земельна ділянка належить до комунальної власності, а її власником є відповідач у справі - Бучанська міська рада Київської області.
Відповідно до запису №25072606 від 01.03.2018 на підставі рішення Бучанської міської ради №1673-36-VII від 21.12.2017 зареєстровано право постійного користування такою земельною ділянкою, належне КП "Бучабудзамовник".
Крім того, згідно запису №28762625 від 06.11.2018 зареєстровано право ТОВ "Добрий володар" на забудову відповідної земельної ділянки на підставі договору суперфіцію №2904 від 06.11.2018, що посвідчений нотаріально.
Колегія суддів звертає увагу на те, що прокурором у даній справі не заявлено вимог щодо витребування відповідної земельної ділянки або визнання права на відповідну земельну ділянку, для забезпечення яких було б співмірним накладати на таку земельну ділянку, належну територіальній громаді м. Буча, арешт, який би забезпечував виконання рішення у разі задоволення відповідних вимог. Не надано доказів і вибуття такої земельної ділянки з власності територіальної громади м. Буча.
У даній справі фактично прокурор посилається на незаконність передачі ТОВ "Добрий володар" однієї з правомочності власника - права користування відповідною земельною ділянкою для забудови. Зважаючи, що таке право набуто відповідно до договору, дійсність якого оспорюється, заборона забудови такої земельної ділянки в якості забезпечення позову фактично буде тотожна задоволенню вимог про визнання недійсним договору, оскільки недійсний договір не є підставою для виникнення прав, визначених ним, а у відповідності з таким договором у відповідача виникло право на забудову земельної ділянки, правомірність чого оспорюється.
Виходячи зі змісту частини одинадцятої статті 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.
Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування судового рішення, а тому відхиляються судом.
Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 129, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі №911/2447/20 залишити без змін.
3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 02.09.2020 у справі №911/2447/20 повернути Господарському суду Київської області.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.11.2020.

Головуючий суддя                                                            Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                О.В. Агрикова

                                                                                М.Г. Чорногуз