Ухвала 
 
23 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 490/9430/18
провадження № 61-16348ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Гулька Б. І.,
 
розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 червня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
У січні 2020 року, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
 
Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 січня 2020 року прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - ОСОБА_2 та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом.
 
Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - ОСОБА_2 задоволено. 
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 16 248 грн 81 коп.
Вирішено питання щодо судового збору. 
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» залишено без задоволення. 
Рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 червня 2020 року залишено без змін. 
 
У листопаді 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 червня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
 
За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року - 2 102 грн.
 
Ціна первісного позову ОСОБА_1 у цій справі становить 16 248 грн 81 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200).
 
Ціна позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 у цій справі становить 16 248 грн 81 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200).
 
Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.
 
У касаційній скарзі зазначено, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
За змістом підпунктів а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
 
Посилаючись на наявність зазначеної обставини, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», разом з тим, не додало до касаційної скарги доказів, які б підтверджували таку обставину, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі, без належного обґрунтування для такого перегляду, не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції. 
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людиниу справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 червня 2020 року та постанова Миколаївського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року ухвалені у малозначній справі, вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Разом з тим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 червня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             Ю. В. Черняк
 
           І. А. Воробйова
 
          Б. І. Гулько