ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року	Львів	Справа № 500/2158/19 пров. № А/857/2682/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Кушнерика М.П., Мікули О.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду  від 09 січня 2020 року  у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,- 

суддя в 1-й інстанції – Дерех Н.В.,
час ухвалення рішення – 09.01.2020 року, 
місце ухвалення рішення – м.Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 09.01.2020 року,

                                                      в с т а н о в и в :

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернулося в суд з позовом до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,ід.№ НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. 00 грн., з них:
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №42, 
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №43, 
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №44,
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №45, 
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №46, 
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №47,
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №48, 
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №49. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що ФОП ОСОБА_1 , не розміщувала рекламні засоби за адресою АДРЕСА_2 , а фотодокази, які представляє відповідач, як факт вчиненого порушення, є лише ескізами місць, на якому планувалося розташування рекламного засобу, який позивач додала до заяви про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами на території міста Фастова коли зверталася у Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Фастівської міської ради.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення – скасувати з таких підстав.
Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 26.06.2019 №42, №43, №44, №45, №46, №47, №48, №49 не оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, добровільно відповідачем не виконані, то цьому кореспондує обов`язок відповідача у справі сплатити вказаний штраф за порушення законодавства у сфері реклами. 
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області направлено на адресу Головного управління Держпродспоживслужби  в Київській області лист від 23.04.2019 №06-22/2220 "Про надання інформації", у відповідності до якого надано інформацію щодо порушення розповсюджувачами реклами вимог Типових правил розміщення зовнішньої реклами та Закону України "Про рекламу", в частині розповсюдження зовнішньої реклами без дозволів. Зокрема, зазначено, що ФОП ОСОБА_1 розмістила об`єкти зовнішньої реклами без дозволу, що є порушенням чинного законодавства, після отримання попередження ФОП ОСОБА_1 подала документи для отримання дозволу на розміщення об`єктів зовнішньої реклами; їй було відмовлено та надано рекомендації щодо розміщення вивіски на фасаді будівлі за даною адресою; підприємець проігнорував надані рекомендації.  
10.04.2019 відділенням по контролю за благоустроєм міста відділу благоустрою Фастівського комбінату комунальних підприємств на адресу відповідача направлено попередження №370 щодо звернення до міськвиконкому за дозволом для встановлення об`єктів зовнішньої реклами, термін виконання - 10 днів. Також в попередженні зазначено, що даний припис належить до обов`язкового виконання.
Державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Головного управління  Держпродспоживслужби в Київській області складено Протоколи про порушення законодавства про рекламу від 10.05.2019 відносно ФОП ОСОБА_1 на чотири об`єкти зовнішньої реклами про наявні ознаки порушення  вимог частини першої статті 16 Закону України "Про рекламу", а саме зовнішня реклама ФОП ОСОБА_1 , яка розповсюджується за адресою: АДРЕСА_3 , не має відповідного дозволу органу місцевого самоврядування на розміщення зовнішньої реклами.  
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області ФОП ОСОБА_1 направлено Вимогу №10-08.1-06/4431 від 10.05.2019, якою вимагалось надати на електронну адресу та в подальшому на поштову адресу наступні документи: письмові пояснення макети розміщеної зовнішньої реклами, виписку з Єдиного державного реєстру, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (договір з розповсюджувачами реклами, договір з виробником реклами, акти виконаних робіт, квитанції про сплату, платіжні доручення про сплату розміщення рекламних засобів та виготовлення реклами тощо), а також іншу інформацію , що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення.
В подальшому, державним інспектором – головним спеціалістом відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області складено Протоколи від 05.06.2019 про порушення законодавства про рекламу про наявні ознаки порушення вимог частини другої статті 26 Закону України “Про рекламу”, а саме неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, документів, усних та/або письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також інформації щодо вартості розповсюдження зовнішньої реклами з адресою: АДРЕСА_3 .
Також, позивачем було направлено повторну вимогу від 05.06.2019 №10-08.1-06/5415, якою повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу 26.06.2019 о 11:00 год у приміщенні Головного управління за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Балукова, 22, 2-й поверх, 7-ий кабінет, а також необхідність представнику ФОП ОСОБА_1 мати при собі довіреність на право здійснення наступних дій: представляти докази, заявляти клопотання, давати пояснення, підписувати документи тощо. Крім того, зазначено, що у разі неприбуття, справу буде розглянуто без участі відповідача або уповноваженого представника.
Після цього, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 05.06.2019 та від 21.06.2019.
26.06.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області складено Протоколи засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу. В даних протоколах зазначено, що ФОП ОСОБА_1 , ні її представник на розгляд справи про порушення законодавства про рекламу не з`явилися.
За результатами розгляду справи стосовно рекламодавця головним спеціалістом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області складено попередні висновки, якими встановлено порушення відповідачем вимог частини першої статті 16 Закону України “Про рекламу”, частини другої статті 26 Закону України “Про рекламу”. Також зазначено, що за виявлені порушення передбачено відповідальність у відповідності до статті 27 Закону України “Про рекламу”.          
Рішеннями від 26.06.2019 № 43, №45, №47, №49 за порушення вимог законодавства України про рекламу, а саме за неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами (зокрема щодо виготовлення реклами) центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю  за додержанням  законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення повноважень, у відповідності до вимог частини шостої статті 27 Закону України “Про рекламу”, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області накладено на відповідача штраф у розмірі 1700,00 грн. на кожний об`єкт.
Рішеннями від 26.06.2019 №42, №44, №46, №48 за порушення порядку розповсюдження реклами, а саме розповсюдження реклами без відповідного на те дозволу органу місцевого самоврядування, у відповідності до вимог частин другої та сьомої статті 27 Закону України “Про рекламу”, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області накладено на відповідача штраф у розмірі 1700,00 грн. на кожний об`єкт.
Вказані рішення про накладення штрафу, а також Протоколи засідання від 26.06.2019 надіслані відповідачу листом з повідомленням про вручення.
Оскільки відповідачем не були сплачені накладені штрафи у добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. № 667, Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових: продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.
Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області затвердженим наказом Держпродспоживслужби від 22.05.2019 р. № 469 (нова редакція) встановлено, що Головне управління здійснює контроль за дотриманням вимог законів України "Про рекламу" та "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" в межах наданих повноважень.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про рекламу" реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження реклами; розповсюжувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламо носіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Відповідно до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. № 2067, щит - тимчасовий або стаціонарний рекламний засіб, який використовується для розміщення реклами.
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
За вимогами підпункту 1 пункту 1 статті 26 Закону України "Про рекламу", контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами.
Частиною 1 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Частиною 2 цієї статті визначено, що відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 
1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 
2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 
3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.
Відповідно до визначення термінів, наведених у статті 1 Закону України "Про рекламу":
- рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження; 
- розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що суб`єктом відповідальності за розповсюдження реклами може бути дві категорії осіб: 1) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами; 2) рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.
В ході розгляду даної справи судом першої інстанції було допитано в якості свідка ОСОБА_1 , яка пояснила, що після того як нею на тротуарі був розміщений наземний рекламний щит до неї звернулися працівники Фастівської міської ради Київської області та повідомили що він розміщений із порушенням законодавства і їй необхідно усунути допущенні порушення та звернутися в Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області із заявою про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами. У зв`язку із цим вона підготувала та подала до Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області відповідну заяву, в якій просила надати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, а саме одного наземного рекламного щита та трьох щитів, які мали б розміщуватися на фасаді будинку за адресою: АДРЕСА_3 . До вказаної заяви нею, серед іншого, було також долучено зразки (ескізи) зовнішньої реклами. Розглянувши заяву їй було відмовлено у наданні такого дозволу, а надані нею ескізи в подальшому були використані як доказ порушення законодавства про рекламу.
В ході розгляду даної справи судом не здобуто та відповідачем не надано належних доказів того, що позивачкою дійсно розміщувалася зовнішня реклама на фасаді будинку за адресою: АДРЕСА_3 .
При цьому, дослідженні в судовому засіданні ескізи зовнішньої реклами, які були долучені позивачем до заяви про надання дозволу на розміщення реклами, що подавалася нею у Фастівську міську раду, є ідентичними тим, що надавалися відповідачем до суду, як доказ розміщення реклами без дозволу та порушення позивачкою законодавства про рекламу.
Однак, подання позивачем до Фастівської міської ради зазначених ескізів не підтверджує розміщення нею реклами, яка зображена на ескізах. Відтак, оскільки відповідачем не доведено факт розміщення рекламних щитів на фасаді будинку, суд приходить до висновку, що рішення, які були винесені за ці порушення є протиправними та підлягають скасуванню.
Разом з тим, суд не погоджується з поясненнями представника позивача про те, що добровільне усунення позивачем порушення законодавства про рекламу в частині самовільного розміщення наземного рекламного щита виключають застосування до неї штрафних санкцій.
Як вже зазначалося, тимчасовий рекламний щит є спеціальною конструкцією, яка використовується для розміщення реклами.
Частиною 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Жодних виключень про можливе незастосування цієї норми законодавством не передбачено.
При цьому, суд бере до уваги пояснення позивача про розміщення нею наземного щита без отримання необхідного дозволу, а тому суд приходить до висновку, що винесені відповідачем рішення про накладення штрафу саме за це порушення є правомірними. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 року в справі №500/316/20, визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 26 червня 2019 року № 42, № 43, № 44, № 45, № 46 та № 47. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вищевказане рішення суду залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року та набрало законної сили.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 26 червня 2019 року № 42, № 43, № 44, № 45, № 46 та № 47 скасовані, в задоволенні позову про стягнення з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,ід.№ НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України штрафу за порушення законодавства про рекламу згідно вказаних рішень слід відмовити.
Щодо стягнення з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,ід.№ НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України штрафу за порушення законодавства про рекламу згідно рішення від 26.06.2019 №48 та згідно рішення від 26.06.2019 №49 то рішення суду першої інстанції в цій частині слід залишити без змін в зв`язку з тим, що вищевказані рішення є чинними та не скасованими судом.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                   п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року у справі № 500/2158/19 – скасувати та прийняти постанову, якою позов Головного управління Держпродспоживслужби в Київській задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.№ НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 3400 гривень, з них:
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №48, 
- 1700,00 грн., згідно рішення від 26.06.2019 №49. 
В решті позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 23 грудня 2020 року