ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 жовтня 2020 року                                                                м.Суми
                                                               Справа №585/36/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/2099/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Хвостика С. Г. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Погожокриницька сільська рада Роменського району Сумської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яковця Євгенія Олександровича
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2020 року, ухваленого у складі судді Шульги В.О., в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області, повний текст рішення складено 29 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:
У січні 2020 року представник ОСОБА_1 – адвокат Яковець Євгеній Олександрович звернувся до суду з позовом до Погожокриницької сільської ради Роменського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала у с. Погожа Криниця Роменського району Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 . За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Вказує також, що вона є спадкоємцем за законом п`ятої черги. В серпні 2019 року вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, де їй пояснили, що для оформлення спадщини вона повинна її прийняти, але у неї відсутні документи, які підтверджують факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . 
Вказує, що вона не прийняла спадщину у встановлений законодавством строк, так як не знала про необхідність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Крім того, на момент смерті ОСОБА_2 вона хворіла. Також вказує на віддаленість місця її проживання, так як вона зареєстрована у м. Ужгород Закарпатської області.
Вважає, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини є поважними, та посилаючись на вказані обставини, просить визначити їй додатковий строк в один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та останнє місце проживання якої на день смерті було с. Погожа Криниця Роменського району Сумської області.
Роменський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 21 липня 2020 року в задоволенні позову представника ОСОБА_1 – адвоката Яковця Є.О. відмовив.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Яковець Є.О., не погоджуючись з рішенням суду, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що тривале невжиття заходів для визначення додаткового строку для прийняття спадщини не є підставою для відмови у визначенні цього строку. Законом не обмежено строк звернення до суду з цим позовом.
Вважає, що суд не в повній мірі проаналізував доводи позивачки щодо перебування її на час смерті спадкодавця на лікуванні. Факт неодноразового звернення до лікарів свідчить про тривалий характер хвороб та необхідність постійного тривалого лікування, зокрема, і поза межами медичних закладів і є об`єктивною перешкодою для звернення до нотаріуса. 
Суд не звернув увагу на те, що наявність хвороб, необхідність постійного контролю лікарів у цьому випадку є перешкодою для тривалої виснажливої поїздки через всю територію України. Тож вважає, що наведені обставини у сукупності є істотними та об`єктивними перешкодами для подання заяви про прийняття спадщини.
Вважає, що заслуговують на увагу доводи щодо віддаленості місця проживання позивачки від місця відкриття спадщини.
Вказує на те, що не мають суттєвого значення висновки суду про те, що у копії актового запису про народження батька позивачки « ОСОБА_3 », його матір`ю вказана « ОСОБА_4 », і суду не надано доказів про зміну прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », а тому твердження позивачки, що ОСОБА_2 є її рідною бабою, є сумнівним. Зазначає, що позивачкою надано копію заповіту на її користь, який підтверджує її право на спадкування після смерті ОСОБА_2 .
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а справу розглянути без участі їх представника.
Від представника позивачки адвоката Яковця Є.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його захворюванням. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки для підтвердження вказаної обставини представник не надав відповідних документів. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_2 . Місцем смерті вказано с. Погожа Криниця Роменського району Сумської області (а. с. 6).
Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Роменської районної ради народних депутатів № 81 від 19 квітня 1988 р., житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 (а. с. 6, на звороті).
ОСОБА_2 за життя, а саме 06 червня 2001 року, склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_7 (а. с. 8).
До реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 , який було зареєстровано 12 липня 2014 року в населеному пункті Вуковар Республіки Хорватія, позивачка мала прізвище « ОСОБА_9 » (а. с. 9-10).
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що до реєстрації попереднього шлюбу з ОСОБА_10 прізвище позивачки - « ОСОБА_6 » (а. с. 11 ).
Батьками позивачки є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 12).
Батьками ОСОБА_13 , є ОСОБА_14   та ОСОБА_4 (а. с. 13).
ОСОБА_1 з 27 грудня 2006 року фактично проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 14).
Відповідно до виписки з історії хвороби № 6347, ОСОБА_15 перебувала на лікуванні з 05 березня 2007 року по 16 березня 2007 року у ревматологічному відділенні ЗОКЛ ім. А.Новака м. Ужгород, а відповідно до виписки з історії хвороби № 5640 – з 14 червня 2007 року по 04 липня 2007 року на лікуванні в пульмонологічному відділенні цього ж медичного закладу. (а. с. 15,16).
Роменський міськрайоний суд Сумської області рішенням від 17 жовтня 2016 року в справі № 585/3760/16-ц визнав спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , а саме земельну ділянку розміром 4,674 га (з них ріллі – 4,127 га, сіножаті 0,537 га), що розташована на території Погожокриницької сільської ради, відумерлою та передав територіальній громаді Погожокриницької сільської ради (а.с. 64).
З витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5905540042017 та № НВ-5905540222017 від 16 червня 2017 року та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 91515760 та № 91514970 від 10 липня 2017 року вбачається, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 5924187600:02:002:0013 площею 4,1371 га та 5924187600:02:002:0022 площею 0,5369 га, що належали ОСОБА_2 , на підставі рішення Роменського міськрайоного суду від 17 жовтня 2016 року в справі № 585/3760/16-ц зареєстровано за територіальною громадою в особі Погожокриницької сільської ради Роменського району ( а. с. 60-63).
Сумський апеляційний суд ухвалою від 19 грудня 2019 року закрив апеляційне провадження за апеляційного скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Яковця Є.О. на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2016 року у справі за заявою заступника керівника Роменської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Погожокриницької сільської ради Роменського району Сумської області, заінтересовані особи: Управління Держгеокадастру у Роменському районі Сумської області, Роменська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання спадщини відумерлою (а. с. 71-73).
Відповідно до довідок Роменського об`єднаного управління ПФ України Сумської області та Погожокриницької сільської ради від 19 серпня 2016 року допомогу на поховання за померлу ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплачено ОСОБА_16 , мешканці с. Погожа Криниця, яка в той час працювала соціальним працівником та обслуговувала одиноку пристарілу і не являється родичкою померлої (а. с. 65,66).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини без поважних причин, які б могли бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
               Колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 
Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Крім того, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
З позову вбачається, що причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначає: необізнаність зі встановленим в Україні порядком спадкування, а саме про необхідність подання заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 ; хвороба позивачки на момент смерті спадкодавця, а також віддаленість між її місцем проживання та місцем відкриття спадщини.
Проте, як вже зазначено вище, юридична необізнаність позивачки що строку та порядку прийняття спадщини не є поважною причиною для прийняття спадщини.
Стосовно її доводів щодо перебування її на час смерті спадкодавця на лікуванні, колегія суддів зазначає наступне.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і саме з цього часу відкрилася спадщина. Позивачка надала суду першої інстанції виписки з історій хвороб, згідно яких вона перебувала на лікуванні з 05 березня 2007 року по 16 березня 2007 року, та з 14 червня 2007 року по 04 липня 2007 року, тобто у неї було достатньо часу в проміжок часу після відкриття спадщини до березня місяця 2007 року і після 16 березня 2007 року по червень 2007 року звернутися до нотаріуса з відповідною заявою.
Доводам позивачки щодо віддаленості місця її проживання від місця відкриття спадщини, суд першої інстанції дав належну оцінку та правильно вказав, що законодавство, яке діяло на час відкриття спадщини, не передбачало обов`язку спадкоємця звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини особисто. ОСОБА_1 не була позбавлена можливості подати відповідну заяву за допомогою засобів поштового зв`язку. 
Відтак позивачка не довела наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яковця Євгенія Олександровича залишити без задоволення.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2020 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 жовтня 2020 року.

Головуючий:                                                         Т.А. Левченко

Судді :                                                                  О.І. Собина

                                                                        С.Г. Хвостик