Справа № 302/537/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и
    
18.11.2020                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі секретарки судового засідання Костюк Л. А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його представника - адвоката Соскіди Ю.Ю., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 – адвокат Соскіда Ю.Ю., 

                                                        в с т а н о в и в :

Постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2020 року 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, не судимого, не працюючого, не одруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, 

визнано винуватим у вчинення правопорушень, передбачених ст. 185 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення (в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП) у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами усіх видів на строк один рік.

Стягнуто з   ОСОБА_1 420 (чотиристо двадцять) грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови, 08.06.2020 приблизно о 02 год. 10 хв. на вулиці в селі Пилипець Міжгірського району Закарпатської області ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Хонда 200», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Після зупинення працівниками поліції ОСОБА_1 викрикував образливі слова на адресу поліцейських, не виконував вимоги поліцейських щодо пред`явлення документів про особу та про приналежність транспортного засобу, відмовлявся пройти медичний огляд у лікарні, кричав та чіпляв поліцейських за форменний одяг.

В апеляційній скарзі адвокат Соскіда Ю.Ю. вказує на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що протоколи складені з порушенням вимог КУпАП, оскільки у таких не здійснено всі необхідні записи та відмітки про відмову ОСОБА_1 від дачі пояснень, вручення йому копії протоколу, не зазначено всіх реквізитів свідків, є наявні виправлення, поліцейські підбурювали ОСОБА_2 відмовитись пройти медичний огляд та провокували на місці події, не провели на місці затримання огляд із застосуванням спеціального технічного засобу; - поліцейські не склали протокол про адміністративне затримання та не здійснювали відеозапис події на службову камеру; - поліцейські не оглянули мотоцикл та не встановили його ідентифікаційні дані і власника цього транспортного засобу і не взяли до уваги, що ОСОБА_1 не наділений правом керування мотоциклами. Стверджує, що поліцейські не провели огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, не прийнявши до уваги, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан сп`яніння на місці затримання. Також вказує на те, що затриманий працівниками поліції ОСОБА_1 був незаконно позбавлений волі протягом 4 год. 20 хв., а фактично майже 6 год., що суттєво перевищує термін адміністративного затримання особи (три години). Оскільки ОСОБА_1 заперечує, що 08.06.2020 керував транспортним засобом – мотоциклом без реєстраційних номерних знаків, та у зв`язку із тим, що під час розгляду справи зазначені ним обставини не спростовані належними, допустимими та достовірними доказами, а отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП у встановленому порядку не доведена. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , представника – адвоката Соскіди Ю.Ю., які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові. 

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 263741 підтверджено, що 08.06.2020 приблизно о 02 год. 10 хв. на вулиці в селі Пилипець Міжгірського району Закарпатської області ОСОБА_1 викрикував образливі слова на адресу поліцейських, не виконував вимоги поліцейських при виконанні ними службових обов`язків, чіплявся за їх форменний одяг, чим вчинив передбачене ст. 185 КУпАП адміністративне правопорушення (а. с. 2).

З протоколу серії ДПР 18 № 393262 убачається, що 08.06.2020 приблизно о 01 год. 40 хв. у селі Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Хонда 200», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 21). 

З указаних протоколів також убачається, що такі складені в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , і що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколів та отримання їх копій та надання будь-яких пояснень по суті правопорушення. 

ОСОБА_1 під час судового розгляду справи в суді першої інстанції встановлені обставини, а також вину в учиненні цих правопорушень заперечив і пояснив таке. Зазначеного дня та час у доби (в нічний час) він йшов додому від друзів, вживши перед цим з друзями алкогольні напої. В селі ОСОБА_6 підійшов до мотоцикла, який стояв на обочині, який хтось залишив і біля нього не було нікого. У цей момент під`їхали працівники поліції на службовому авто і вимагали пред`явити документи, однак він не мав їх при собі. Вони застосували до нього фізичну силу і кайданки й доставили примусово в Міжгірську лікарню, де він пройшов медичний огляд, яким підтверджено стан його сп`яніння, бо він до освідчення вжив біля 250 г горілки та пиво. У відділенні поліції на нього склали протоколи про адміністративні правопорушення, які він відмовився підписати, бо вважав, що не вчиняв правопорушень. ОСОБА_1 також пояснив, що йому на місці події не пропонували пройти тест на вжиття алкоголю, не роз`яснили, що він має право відмовитись від проходження медичного огляду. ОСОБА_1 також визнав, що наділений правом керування транспортними засобами (легковими автомобілями), а також визнав, що одержав поштою за місцем проживання копії постанов поліцейських про керування мотоциклом без реєстрації, у непристебнутому шоломі та без документа, що посвідчує право керування цим транспортним засобом, однак ці постанови  ще не оскаржував.

З Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від № 49 від 08.06.2020, складеного лікаркою Міжгірської РЛ ОСОБА_7 убачається, що направлений поліцейським СРПП № 3 Міжгірського ВП Сідей Є. А. 08.06.2020 о 03 год. 30 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння – результат огляду 1,26 %. Між тим, з указаного Висновку не вбачається, що ОСОБА_1 подавав будь-які зауваження чи застереження щодо відомостей, внесених до цього документу, чи не погоджувався з результатами огляду (а. с. 22).

Викладені у вищевказаних протоколах обставини підтверджуються і наявними в матеріалах справи рапортами поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а. с. 3-8).

Із наявних у матеріалах справи копій постанов (а. с. 11, 12) убачається, що 08.05.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ч. 5 та 6 ст. 121 КУпАП, тобто за керування 08.06.2020 о 02 год. у с. Нижній Студений Міжгірського району мотоциклом марки «Хонда» без д.н.з., який не був зареєстрованим відповідно до законодавства, а також не маючи посвідчення водія відповідної категорії.

Факт наявності в ОСОБА_1 посвідчення водія категорії «Б» підтверджується наявними в матеріалах справи листами керівництва відповідних установ (а. с. 55, 56, 57, 58), якими також підтверджується і те, що ОСОБА_1 не є власником будь-яких транспортних засобів.

Факти направлення ОСОБА_1 поліцейським ОСОБА_10 у медичний заклад на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння підтверджується і наявними в матеріалах справи копією відповідного направлення (а. с. 63), а факт здійснення лікаркою ОСОБА_7 огляду ОСОБА_1 , у тому числі й за допомогою приладу «Драгер», та виявлення в останнього стану алкогольного сп`яніння (1, 26 %) підтверджується копію Акту огляду (а. с. 64).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» та винуватість у вчиненні передбачених ст. 185 та ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівники поліції були упереджені при проведенні перевірки, направленні ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в поліцейських були підстави для фальсифікації протоколів чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказувала сторона захисту в ході апеляційного розгляду.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікарки КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» ОСОБА_7 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку та Акту медичного огляду щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, – у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейських та лікарки у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги. 

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й не вказувалось стороною захисту в ході її розгляду. 

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейські та лікарка діяли в межах наданих їм повноважень.

Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду справи. 

Доводи апеляційної скарги про те, що протоколи складені з порушенням вимог КУпАП, оскільки у таких не здійснено всі необхідні записи та відмітки про відмову ОСОБА_2 від дачі пояснень, вручення йому копії протоколу, не зазначено всіх реквізитів свідків, є наявні виправлення, поліцейські підбурювали ОСОБА_2 відмовитись пройти медичний огляд та провокували на місці події, не провели на місці затримання огляд із застосуванням спеціального технічного засобу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують фактів керування ОСОБА_1 мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння та злісної непокори законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також не свідчать про невідповідність складених щодо ОСОБА_1 протоколів вимогам законодавства. Відхиляючи вказані доводи апеляційний суд бере до уваги те, що: зі складених щодо ОСОБА_1 протоколів убачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від підписання протоколів, отримання їх копій та надання будь-яких пояснень, що також підтверджується наданими свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уході розгляду судом першої інстанції справи поясненнями; у вказаних протоколах зазначені всі необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості; відповідно до чинного законодавства передбачена можливість проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, і при цьому, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 добровільно погодився, на пропозицію поліцейських, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, і при цьому, погодився із результатами огляду й будь-яких зауважень щодо такого огляду не висловлював. Також апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не мав при собі відповідних документів, що підтверджують його особу, право власності чи користування транспортним засобом та право на керування транспортними засобами, то дії поліцейських щодо проведення медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та складання протоколу в приміщенні відділення поліції є виправданими, доцільними й такими, що не суперечать вимогам законодавства та Інструкції про порядок оформлення адміністративних справ.

Із вищенаведених підстав, як такі, що будь-яким чином не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР та доведення о вини ОСОБА_1 як за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і за ст. 185 КУпАП, а також не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складів цих правопорушень, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що: поліцейські не склали протокол про адміністративне затримання та не здійснювали відеозапис події на службову камеру; поліцейські не оглянули мотоцикл та не встановили його ідентифікаційні дані і власника й не взяли до уваги те, що ОСОБА_1 не наділений правом керування мотоциклами. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд погоджується і з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не оскаржувались дії поліцейських щодо його затримання, а також постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування мотоциклом без реєстраційних документів, посвідчення водія та шолому.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що затриманий працівниками поліції ОСОБА_1 був незаконно позбавлений волі протягом 4 год. 20 хв., а фактично майже 6 год., що суттєво перевищує термін адміністративного затримання особи (три години), апеляційний суд погоджується і з висновками суду першої інстанції про те, що обставини справи, покази свідків свідчать про те, що з часу фіксації обставин події, зазначеного в протоколах, доставлення ОСОБА_1 у смт. Міжгір`я із с. Пилипець у районну лікарню та відділ поліції минув час, що суттєво не перевищує термін адміністративного затримання особи, тобто 3 години.

На підставі наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що оскільки ОСОБА_1 заперечує, що 08.06.2020 керував транспортним засобом – мотоциклом без реєстраційних номерних знаків, та у зв`язку із тим, що під час розгляду справи зазначені ним обставини не спростовані належними, допустимими та достовірними доказами, а отже, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП у встановленому порядку не доведена, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які є належними й допустимими, і яким суд першої інстанції дав належну оцінку, й вважає їх такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення. 

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався вимог ст. 245, 268, 280 КУпАП, своєчасно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи та вирішив її у точній відповідності із законом, навів у постанові докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за принципом «поза розумним сумнівом», зазначивши мотиви відхилення інших доказів, на які посилалася сторона захисту.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у скоєнні передбачених ст. 185 та ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень; що накладене на нього, відповідно до ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Соскідою Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга – без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано таких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                                        П О С Т А Н О В И В :
        
Апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 – адвокат Соскіда Ю.Ю., залишити без задоволення.

Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП – залишити без зміни.

                  Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан