ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року	Львів	Справа № 260/630/19 пров. № А/857/12335/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,
за участі секретаря судового засідання Гербут Н.М.,
позивач: не з`явився
відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року про закриття провадження у справі № 260/630/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
суддя в 1-й інстанції – Калинич Я.М.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення - м. Ужгород,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,-

                                              В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить:
- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відносно відмови у вчиненні дій встановлених постановою Великої Палати Верховного Суду про включення до складу (розміру) грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, і яка має бути включено до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати ОСОБА_1 з 31 грудня 2013 року пенсію за вислугу років з урахуванням при її обчисленні щомісячної грошової винагороди;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести виплату різниці між фактично виплаченою ОСОБА_1 пенсію за вислугу років та розміром пенсії за вислугу років, що мала бути обчислена, нарахована та сплачена йому з 31 грудня 2013 року з врахуванням у складі грошового забезпечення, з якого проводиться її розрахунок, щомісячної додаткової грошової винагороди, з урахуванням компенсації втрати доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, починаючи з 31 грудня 2013 року;
- допустити до негайного виконання присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року закрито провадження у цій справі, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.  
Таке рішення суду мотивоване тим, що спір між позивачем та відповідачем у цій справі є аналогічним спору, який був вирішений у справі № №260/265/19, за результатами розгляду якого прийнято рішення 19 квітня 2019 року, яке набрало законної сили 26 червня 2019 року, оскільки у справах №260/265/19 та №260/630/19 один і той самий предмет (визнання незаконними дії органу ПФУ щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років із сум грошового забезпечення з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої щомісяця сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) та одні і ті ж підстави (наявність у позивача довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4228, від 24.07.2017 року).

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі позивач зазначив, що у поданому позові він покликався на правову позицію, встановлену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року № 522/2738/17 та зазначав, що із врахуванням такої правової позиції звернувся до пенсійного фонду з підстав невключення до складу (розміру) його грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди до суми його пенсійного забезпечення. Проте відповідач листом відмовив йому у включенні щомісячної додаткової грошової винагороди до суми його грошового забезпечення.
Відтак вважає, що суд першої інстанції при прийнятті ухвали про закриття провадження порушив норми матеріального та процесуального права та не взяв до уваги те, що у поданому позові наявні інші підстави ніж у позові, який розглядався у справі №260/265/19. Тому, на переконання апелянта, висновок суду про тотожність предмета спору, що стало наслідком закриття провадження, є передчасним та помилковим.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи. 
Колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, у лютому 2019 року позивач звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому просив:
1. Визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 31 грудня 2013 року пенсії за вислугу років із сум грошового забезпечення з яких сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , з 31 грудня 2013 року пенсію за вислугу років із суми 4639,04 грн., з якої сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити різницю між фактично виплаченою ОСОБА_1 пенсією за вислугу років та розміром пенсії за вислугу років, що мала бути обчислена, нарахована та сплачена йому з 31 грудня 2013 року з урахуванням компенсації втрати доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, починаючи з 31 грудня 2013 року.
3. Допустити до негайного виконання присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць.
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі №260/265/19 у задоволенні вищенаведених позовних вимог було відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі №260/265/19 - без змін.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до змісту рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року № 260/265/19 підтверджується, що судом розглядалось питання щодо включення до складу (розміру) грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди.
Аналізуючи позовну заяву позивача, предмет та підстави звернення до суду з цим адміністративним позовом, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що спір між позивачем та відповідачем є аналогічним спору, який був вирішений у справі № 260/265/19, за результатами розгляду якого прийнято рішення, яке набрало законної сили 26 червня 2019 року.

Покликання позивача на те, що у поданому позові у справі № 260/630/19  наявні інші підстави ніж у позові, який розглядався у справі №260/265/19 є помилковими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що у разі невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, позивач може звернутися до суду, який приймав рішення, з заявою про визнання про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в порядку передбаченого ст. 383 КАС України, або з новим позовом з вимогою про стягнення заборгованості з виплати пенсії за спірний період у визначеному розмірі.

На підставі вищевикладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі № 260/630/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року про закриття провадження у справі № 260/630/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Повне судове рішення складено 13 листопада 2020 року.