УХВАЛА

10 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 200/9232/19-а
адміністративне провадження № К/9901/25371/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Бевзенка В.М., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Маріупольської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №200/9232/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофасад восток", Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама" до виконавчого комітету Маріупольської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Державна регуляторна служба України про визнання протиправними та нечинними окремих положень нормативно-правового акту,
ВСТАНОВИВ:
У 2019 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврофасад восток" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама" звернулися до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Державна регуляторна служба України, у якому просили:
- визнати протиправними та нечинними окремі положення нормативно-правового акту, а саме пункт 2.8 Порядку демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя у новій редакції, затвердженого рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.03.2011 № 95.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020, позов задоволено.
Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2020 визнано підстави, вказані у заяві виконавчого комітету Маріупольської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження, неповажними, касаційну скаргу залишено без руху.
Ухвалою Верховного Суду від 26.08.2020 визнано поважними причини пропуску строку касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 та поновлено його, касаційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України, оскільки скаржником не зазначено передбачених  КАС України  підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
05.10.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга відповідача, надіслана 02.10.2020, в якій скаржник просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 19.10.2020 у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали, шляхом зазначення поважні причини пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів.
На виконання зазначеної ухвали від скаржника надійшла заява про поновлення строку касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.20, в якій скаржник зазначив що подання касаційної скарги з пропуском строку зумовлене обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, пов`язаним із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та, посилаючись на пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, просить поновити строк на подання касаційної скарги.
Верховний Суд наголошує, що статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.
Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, і, передовсім, щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою зумовлена також й тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип юридичної визначеності, який передбачає дотримання принципу  res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення тільки задля повторного слухання справи й ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.
Колегія суддів підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони й пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на оскарження судового рішення в касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.
Вказані скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки посилання на пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України є необґрунтованим, у зв`язку з тим, що скаржник не зазначив, яким чином карантинні обмеження вплинули на можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції.
Таким чином доводи скаржника не підтверджують наявності об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судових рішень у даній справі, а свідчать про пропуск строку із суб`єктивних причин, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.
Отже, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного Суду від 19.10.2020 про залишення касаційної скарги без руху, оскільки зазначені в заяві про поновлення строку на подачу касаційної скарги підстави для поновлення строку касаційного оскарження не є поважними.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями  329,  332,  333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Маріупольської міської ради про поновлення строку касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 - відмовити.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Маріупольської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №200/9232/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофасад восток", Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама" до виконавчого комітету Маріупольської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Державна регуляторна служба України про визнання протиправними та нечинними окремих положень нормативно-правового акту. 
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач:                                                                       С. М. Чиркін

Судді:                                                                                 В.М. Бевзенко

                                                                                          В.М. Шарапа