ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 листопада 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №578/502/20 
Номер провадження 22-ц/816/2147/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,
сторони:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 06 серпня 2020 року, у складі судді Басової В.І., ухвалене у селищі міського типу Краснопілля, повний текст якого складено 14 серпня 2020 року, 

                                                     в с т а н о в и в:  

27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Акцент-Банк» про визнання транзакції нечинною, зобов`язання вчинити дії та стягнення пені, у якому доводила, що 04 квітня 2020 року невстановлені особи, незаконно отримавши доступ до її мобільного номеру телефону, відкрили рахунок в АТ «Акцент-банк» № НОМЕР_1 та, використовуючи її рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у цьому ж банку згідно з заявою від 14 жовтня 2018 року, отримали кредитні кошти в сумі 39000,00 грн, які в подальшому перерахували на рахунок № НОМЕР_1 і перевели їх в готівку. Вказані кредитні кошти знімались шахраями у м. Кривий Ріг, де вона ніколи не була. 05 квітня 2020 року вона повідомила відповідача про шахрайські дії відносно її рахунку та 06 квітня 2020 року звернулася з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області, який в подальшому повідомив про направлення матеріалів до Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області для об`єднання у зведене кримінальне провадження. 13 квітня 2020 року було направлено лист на адресу відповідача, яким повідомлено про вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_1 та з вимогою про повернення коштів на її рахунок, однак зі сторони працівників АТ «Акцент-Банк» в телефонному режимі здійснюється тиск на неї щодо наявності у неї боргів. Вказувала, що вона не виявляла волевиявлення на набуття коштів, не надавала жодних документів для укладення відповідного правочину, тому просила: визнати транзакцію щодо переказу 04 квітня 2020 року коштів з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , банк АТ «Акцент-Банк», в сумі 39000,00 грн на рахунок № НОМЕР_1 , банк АТ «Акцент-Банк», нечинною; зобов`язати повернути кошти в сумі 39000,00 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку до проведення незаконних транзакцій; скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані за наслідками проведення транзакцій; стягнути на її користь пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день від дня неналежного переказу станом на дату ухвалення рішення.
Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 06 серпня 2020 року позов задоволено. 
Визнано транзакцію щодо переказу 04 квітня 2020 року коштів з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , банк АТ «Акцент-Банк», в сумі 39000,00 грн на рахунок НОМЕР_1 , банк АТ «Акцент-Банк», нечинною.
Зобов`язано АТ «Акцент-банк» повернути ОСОБА_1 кошти в сумі 39000,00 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку № НОМЕР_2 .
Скасовано нарахування відсотків, пені (штрафні санкції), нараховані АТ «Акцент-Банк» за транзакцією щодо переказу 04 квітня 2020 року коштів з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , банк АТ «Акцент-Банк» в сумі 39000,00 грн на рахунок № НОМЕР_1 , банк АТ «Акцент-Банк.
Стягнуто з АТ «Акцент-банк» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 4836,00 грн.
Стягнуто з АТ «Акцент-банк» 840,80 грн судових витрат, які зараховуються до Державного бюджету України.
В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, а також вирішити питання судових витрат. 
Вказує, що 14 жовтня 2018 року позивачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, положення, якими визначено, зокрема, що: держатель зобов`язується не повідомляти ПІН, паролі, контрольну інформацію; нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів, операціями про зміну ПІНу; нести відповідальність за розголошення та розповсюдження будь-яких персональних та інших даних, які містять банківську таємницю та впливають на безпеку користування продуктами банку для клієнта. Крім того, п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням користувач не несе відповідальність за здійснення платіжних операцій, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначає, що в порушення приведених Умов та правил та Положення самостійно повідомила дані, що надають можливість доступу до її карткового рахунку сторонній особі.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Пулинець Б.А. просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду - залишити без змін. Вказує, що судом постановлене законне та обґрунтоване рішення, а посилання скаржника не підтвердженні жодними доказами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Пулинця Б.А., який проти скарги заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви позичальника, та відкрито рахунок на ім`я позивача № НОМЕР_2 (а.с. 9).
З виписки по картковому рахунку вбачається, що 04 квітня 2020 року з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (угода № SAMABWFC00001760494 від 14 жовтня 2018 року) було переведено на картку кошти в сумі 39000,00 грн, відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 на підставі угоди № SAMABWFC10073172964 від 04 квітня 2020 року та проведені операції шляхом списання коштів з рахунку на оплату в ресторані, в магазині «Сільпо», та послуги Телеком в місті Кривий ріг, а також зарахування переказу зі своєї картки, всього коштів на загальну суму 37500,00 грн, сума комісії 1500,00 грн (а.с. 14, 15).
З виписки послуг «Vodafone» вбачається, що позивач з 11 год. 28 хв. до 11 год. 39 хв., з 16 год. 15 хв. до 16 год. 52 хв., 04 квітня 2020 року телефонувала до АТ «Акцент-Банк» (а.с. 10 12).
Відповідно до талону - повідомлення Єдиного обліку № 23097 про прийняття і реєстрацією заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію 06 квітня 2020 року о 09:01 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що остання зверталась 04 квітня 2020 року з приводу шахраїв, які намагались перевести з її картки кошти, в банку повідомили, що гроші не зняті, а переведені з картки на віртуальну та перебувають там, гроші будуть там, заспокоїли та повідомили, щоб заявниця зверталась в банк 06 квітня 2020 року. Сьогодні заявниця звернулась в банк, де їй повідомили, що невідомі зняли з 11:00 перевели з віртуальної карти вже після звернення заявниці (а.с. 5).
Згідно з довідкою Сумського ВП ГУНП в Сумській області від 14 квітня 2020 року про результати розгляду матеріалів ЄО № 23097 від 06 квітня 21020 року Сумського ВП ГУНП в Сумській області за фактом звернення гр. ОСОБА_1 з приводу зникнення грошових коштів з банківської картки при невідомих обставинах було встановлено, що оскільки кошти, які були переведені та зняті з належної їй банківської картки № НОМЕР_1 на території міста Кривий ріг, дана подія відбулася на території обслуговування Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, то прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення та направлення матеріалів ЄО до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с. 13).
13 квітня 2020 року до Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області було направлено адвокатський запит, в якому просили надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо прийняття заяви ОСОБА_1 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.190 КК України (а.с. 6).
14 квітня 2020 року ОСОБА_1 на адресу АТ «Акцент-Банк» було направлено письмову вимогу про повернення коштів в сумі 39000,00 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку № НОМЕР_2 та скасування відсотків, пені, штрафних санкцій, нарахованих АТ «Акцент-Банк» за опротестованою нею транзакцією (а.с. 7-8). 
Відповідей на вказані запит та вимогу від банку матеріали справи не містять.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не було доведено про обставини, що спірна транзакція здійснена саме позивачем або вона своїми діями сприяла втраті інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тому вимоги про скасування операції, повернення коштів на рахунок та скасування нарахування відсотків та штрафних санкцій є обґрунтованими. Крім того, у зв`язку з встановленням факту неналежного переказу банком з останнього на користь позивача підлягає стягненню пеня. 
Проте повністю з такими висновками місцевого суду колегія суддів не погоджується з огляду на таке. 
Згідно із ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.
Ініціювання переказу коштів може, в тому числі, здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу, тобто платіжної картки (стаття 21 вказаного Закону).
Відповідно до пунктів 6 - 9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене постановою правління НБУ від 05 листопада 2011 року № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.
Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.
Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором.
Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.
Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати, що зняття коштів відбулось з вини клієнта банка.
Крім того,  відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, колегія суддів бере до уваги і правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, згідно з якою, не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для висновку про його вину, як підставу цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що вина банку у знятті коштів з рахунків клієнта виключається лише у разі доведення, що саме клієнт банку своїми діями чи бездіяльністю посприяв у втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
З огляду на викладене та, беручи до уваги обставини того, що грошові кошти у розмірі 39000,00 грн, як кредитні кошти банку, були списані з рахунку позивача за ініціативою інших осіб внаслідок недозволеної платіжної операції, а відповідачем АТ «Акцент-банк»» не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 , колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про неправомірність проведеної транзакції відповідачем АТ «Акцент-Банк» та про наявність підстав для зобов`язання банку передати на рахунок позивача 39000,00 грн за рахунок власних коштів.
Відповідачем ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду рішення суду не було надано доказів, які б безспірно підтверджували, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції.
Посилання банку в апеляційній скарзі на Умови та правила надання банківських послуг в А-Банку не заслуговують на увагу, оскільки банком не надано суду доказів про ознайомлення позивача з їх умовами, а матеріали справи взагалі не містять вказаних Умов та правил, підписаних позивачем. 
Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позову про скасування нарахування банком відсотків та пені (штрафних санкцій), оскільки така вимога є передчасною. З матеріалів справи, рішення в якій переглядається, не вбачається, що банком нараховані штрафні санкції (відсотки, пеня) ОСОБА_1 за опротестованою транзакцією. Отже, позивач всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надала доказів нарахування їй штрафних санкцій, тобто не довела обставини, на які посилалась як на підставу своїх вимог. 
Позовна вимога щодо стягнення пені у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок,  не узгоджується з положенням п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», так як відбулося списання не особистих коштів позивача, а кредитних, до того ж з рахунку, відкриття якого позивачем не ініціювалось, а визнання транзакції щодо проведення списання грошових коштів нечинною та повернення їх на картковий рахунок позивача буде відповідати ефективному способу захисту для відновлення порушених прав ОСОБА_1 .
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позову про скасування нарахування відсотків, пені (штрафних санкцій) та про стягнення пені підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.
В іншій оскаржуваній частині рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування немає.
Враховуючи межі задоволення апеляційної скарги та сплату банком судового збору за подання апеляційної скарги у мінімально встановленому законом розмірі, відсутні підстави для застосування положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, п. п. 1, 2, 3, 4  ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд   
         
                                                             п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 06 серпня 2020 року в частині задоволення вимог позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про скасування нарахування відсотків, пені (штрафних санкцій) та про стягнення пені скасувати та прийняти постанову.
Відмовити у  задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про скасування нарахування відсотків, пені (штрафних санкцій) та про стягнення пені.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                                   О.Ю. Кононенко

Судді :                                                                                                В.І. Криворотенко 

                                                                                                           Т.А. Левченко