УХВАЛА

16 грудня 2020 року  

Київ
справа №473/3672/20
адміністративне провадження №К/9901/32205/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу громадянина Республіки Союзу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі №473/3672/20 за позовом військової частини НОМЕР_1 Західного регіонального управління Прикордонної служби України до громадянина Республіки Союзу ОСОБА_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,

ВСТАНОВИВ:
30 жовтня 2020 року військова частина НОМЕР_1 Західного регіонального управління Прикордонної служби України звернулась з позовом до громадянина Республіки Союзу ОСОБА_1 , в якому просила суд:
- продовжити строк затримання на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення особи, яка ідентифікує себе, як громадянина Республіки Союзу ОСОБА_1 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 7 травня 2021 року.
Вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 8 травня 2020 року задоволений позов про затримання громадянина Республіки Союзу ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України строком на шість місяців.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно  статті 289 КАС України  позов про затримання іноземця або особи без громадянства, в тому числі і про продовження строку затримання, може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.
Крім того, судом наголошено, що у справах про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення слід встановити одночасну наявність двох умов, а саме: відсутність співпраці з боку іноземця з органами державної міграційної служби та неодержання інформації з країни його походження (частина 13 статті 289 КАС України). Вказані фактори можуть бути підставами для продовження строку затримання іноземця лише тоді, коли вони існують в сукупності (одночасно).
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 листопада 2020 року у справі № 473/3672/20 скасовано і прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволені:
- продовжено строк затримання на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення особи, яка ідентифікує себе, як громадянина Республіки Союзу ОСОБА_1 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 7 травня 2021 року.
У своїй касаційній скарзі громадянин Республіки Союзу ОСОБА_1 просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції. 

На виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу подання касаційної скарги, скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваного судового рішення не були враховані висновки Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №522/960/18 та від 27 листопада 2018 року у справі №754/2203/17.

Так, суд апеляційної інстанції, в супереч наведеним вище висновкам Верховного Суду, не надав належної правової оцінки відсутності у цій справі поданого адміністративного позову про примусове видворення  громадянина Республіки Союзу ОСОБА_1 . З цього приводу апеляційним судом  зазначено, що подання позову про затримання іноземця або особи без громадянства з метою його ідентифікації та (або) забезпечення видворення не обов`язково пов`язується законодавцем із наявністю такого факту, як попереднє звернення до суду з позовом про примусове видворення, адже прийняттю рішення про примусове видворення іноземця або особи без громадянства передує процедура його ідентифікації з метою встановлення обставин щодо країни походження іноземця з приводу якої обов`язковому дослідженню підлягають обставини стосовно можливості видворення такої особи саме до обумовленої країни та безпечності для особи такого видворення.

Пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.

Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 327-331, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою громадянина Республіки Союзу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі №473/3672/20 за позовом військової частини НОМЕР_1 Західного регіонального управління Прикордонної служби України до громадянина Республіки Союзу ОСОБА_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

3. Витребувати з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області матеріали справи №473/3672/20. 

4. Встановити іншим учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження у справі для подання відзиву на касаційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії такого відзиву з доданими до нього документами іншим учасникам справи.

5. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду