ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3073/19  Номер провадження 22-ц/814/2252/20	Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року 	м. Полтава	

       Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді: Бондаревської С.М. 
       суддів: Пилипчук Л.І., Прядкіної О.В.
секретар: Зеленська О.І.
за участю відповідачів:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
представника відповідача  ОСОБА_2 - адвоката Панченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Панченко Олени Олександрівни 
       на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року
       за заявою представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Панченко Олени Олександрівни до ОСОБА_3 про компенсацію витрат пов`язаних з розглядом справи внаслідок необгрунтованих дій позивача 
       по цивільній справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, зняття арешту, визнання недійсним договору позики, -
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2020 представник відповідача ОСОБА_2 -адвокат Панченко О.О. звернулась до суду з заявою про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача.
В обґрунтування заяви зазначала, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2020 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду. 
Враховуючи те, що розгляд справи постійно затягувався позивачем та постійно вчинялися навмисні дії, які тягнули за собою відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим, починаючи з 31 травня 2019 року, справа призначалась до розгляду 9 разів, однак кожного разу її розгляд відкладався з різних причин за заявою позивача ОСОБА_3 , чим пору-шувалися права ОСОБА_2 , - просила стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 компенсацію витрат, пов`язаних із здійсненням розгляду справи №552/3073/19 в суді першої інстанції - у розмірі 8 500 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Панченко О.О. до ОСОБА_3 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґ-рунтованих дій позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного терито-ріального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, зняття арешту, визнання недійсним договору позики - відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Панченко О.О. оскаржила його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, - просила ухвалу районного суду скасувати та постановти нове рішення, яким задовольнити заяву представника відповідача адвоката Панченко О.О. про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Зазначала, що 31 травня 2019 року ОСОБА_3 подала до Київського районного суду м. Полтави вищевказану позовну заяву.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 червня 2019 року відкрито провадження у справі №552/3073/19 та призначено підготовче засідання. 
Крім того, позивачем ОСОБА_3 до суду була подана заява про забезпечення позову, яка ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2019 року була задоволена, внаслідок чого було зупинено продаж арештованого майна у виконавчому провадженні №51270820, що перебувало на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області. 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 - заходи забезпечення позову скасовано з зазначенням в ухвалі про те, що: «… оскілки розгляд справи затягується позивачем по справі та відповідачем ОСОБА_1 , які зловживаючи своїми процесуальними правами постійно вчиняють дії для відкладення розгляду справи, розгляд справи триває 8 місяців, слід дійти до висновку, що таке тривале невиконання виконавчого провадження №51270820, що перебуває на виконанні у Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, сторонами якого є сторони у вказаній цивільній справі, - порушує Закон України «Про виконавче провад-ження» та перешкоджає здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконан-ня рішення, зазначеного у документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом…». Постановою Полтавського апеляційного суду у справі №552/ 3073/19 від 10 березня 2020 року ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2020 року - залишено без змін. 
На думку апелянта, про те, що позивачем та відповідачем ОСОБА_1 були вчинені дії, які вказують на зловживання процесуальними правами, свідчить те, що справа призначалась до розгляду 9 разів, однак кожного разу її розгляд відкладався з різних причин за заявою ОСОБА_3 , її представника, відповідача-1, або через клопотання даних осіб.

На апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Панчен-ко О.О., свій відзив подав відповідач ОСОБА_1 , в якому, спростовуючи доводи апелянта, просив ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення. Вважає, що суд першої інстанції правильно та повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, дійшовши вірного висновку про відмову у компенсації судових витрат відповідача на правову допомогу. 

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 31 травня 2019 року до Київського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, зняття арешту, визнання недійсним договору позики.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02 липня 2019 року. Судове засідання було відкладено за поданою заявою представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Панченко О.О. з підстав її зайнятості в іншій справі та за заявою ОСОБА_3 , яка посилалась на не отримання виклику в судове засідання, про яке дізналася лише 02 липня 2019 року /т. 1 а. с. 182; 206/.
02 серпня 2019 року проведено підготовче засідання, в якому брала участь позивач ОСОБА_3 , справа призначена до судового розгляду.
30 серпня 2019 року - ОСОБА_3 брала участь у розгляді справи.
15 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Рохманова В.І.
08 листопада 2019 року розгляд справи відкладено у зв`язку з хворобою відповідача ОСОБА_1 
06 грудня 2019 року розгляд справи відкладено на 16 січня 2020 року згідно заяви представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Стороженко С.В., яка вступила у справу та просила надати їй можливість ознайомитись із матеріалами справи.
16 січня 2020 року розгляд справи, в якому в тому числі брала участь позивач, відкла-дено у зв`язку з реорганізацією Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - відповідача у справі.
31 січня 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з поданням заяви позивачем ОСОБА_3 про укладення нею угоди про представництво її інтересів. 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2020 року позовна заява ОСОБА_3 залишена без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Відмовляючи у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Панченко О.О. про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача, - суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів, які б свідчили про зловживання стороною позивача чи її представником процесуальними правами, або що спір виник внаслідок неправильних дій сторони позивача.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За нормами частин 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представ-ником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.
За приписами ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 
1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Зловживання процесуальними правами - особлива форма цивільного процесуального правопорушення, умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжу-ються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило б діяльності суду по правильному і своєчас-ному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.
З огляду на те, що стороною заявника не було надано належних та допустимих доказів в світлі вимог ст. 77, 78 ЦПК України, які б містили інформацію щодо предмета доказуван-ня, зокрема щодо зловживання позивача чи її представника процесуальними правами, або що спір виник внаслідок неправильних дій сторони позивача, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 142 ЦПК України, для задоволення вимог представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Панченко О.О. про компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, - обґрунтовано відмовивши у задоволенні такої заяви.
Посилання в апеляційній скарзі на тривалість розгляду цивільної справи №552/3073 /19, а також на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2020 року, якою позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, самі по собі не свідчать про зловживання сторони позивача чи її представника процесуальними правами, з урахуванням встановлених районним судом та наведених вище обставин, в той час, як згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обгрунтування, викладені в ухвалі Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпе-чення позову, на які посилається апелянт, не можуть автоматично бути підставою для задоволення вимог представника відповідача ОСОБА_2 про компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки під час розгляду зазначеної заяви судом не встановлено конкретних дій сторони позивача, які можна визнати зловживанням проце-суальними правами, та такими, що суперечать завданню цивільного судочинства.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, - не вбачається.        

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Панченко Олени Олександрівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:         Бондаревська С.М.

Судді:                                                                  Пилипчук Л.І.        

Прядкіна О.В.