УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/9389/20 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П. 
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/9389/20 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій Діжитал",  ОСОБА_2 , третя особа -  ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 8 вересня 2020 року, постановлену під головуванням судді Маслак В.П.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду позовом, в якому просив визнати недійсними договір позики, укладений 2 січня 2019 року між ТОВ « Обрій Діжитал» та ОСОБА_2 , а також договір іпотеки, укладений між ними 17 червня 2020 року.
Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що вказані договори є фіктивними, оскільки укладені з метою уникнення виконання рішення суду про стягнення із ТОВ « Обрій Діжитал» на його користь заборгованості за договором позики у розмірі 1490312 грн. На даний час єдиним активом ТОВ « Обрій Діжитал» є будівля дошкільного навчального закладу №54, розташована в АДРЕСА_1 . Вказане приміщення було передане товариством в іпотеку ОСОБА_2 .
Враховуючи вищезазначене, позивач просив задовольнити позов.
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив до розгляду справи по суті заборонити ОСОБА_2 та іншим особам у будь-який спосіб звертати стягнення на предмет іпотеки – будівлю дошкільного навчального закладу №54 з допоміжною господарською спорудою, загальною площею 761 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Також просив до розгляду справи по суті заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям здійснювати будь-які реєстраційні дії на користь будь-яких осіб щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – об`єкта нерухомого майна - будівлі дошкільного навчального закладу №54 з допоміжною господарською спорудою, загальною площею 761 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 8 вересня 2020 року у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву.
Вважає, що суд безпідставно визнав подану ним заяву про забезпечення позову необґрунтованою. На даний час відповідачі вчиняють дії, які свідчать про їх намір вивести активи товариства на користь його власника та пов`язаних з них осіб шляхом укладення фіктивних правочинів.
В судовому засіданні ОСОБА_3 не визнав апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення третьої особи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачеві реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь останнього, в тому числі й задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову є обмеженням прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя.
Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне застосування видів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести ту обставину, що існує загроза порушення її прав та законних інтересів й що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду. При цьому, існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 не обгрунтував наявність об`єктивних ризиків невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позовних вимог.
Посилання позивача на ту обставину, що відповідачем та третьою особою вчиняються дії, які свідчать про їх намір перешкодити виконанню рішення суду, не підтверджені належними доказами.
Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368, 374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира від 8 вересня 2020 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: