ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«30» листопада 2020 року 
м. Харків
справа № 640/2406/19-ц
провадження № 22ц/818/1453/20
 
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -          Котелевець А.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря - Колосовської А.Р., 
учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 , представниця позивача – ОСОБА_2 ,
відповідачі –  ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант»
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року в складі судді Божко В.В.
  в с т а н о в и в:
У лютому 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» про стягнення шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 29 серпня 2015 року транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_3 скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та отримав І групу інвалідності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_3 та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» укладено договір страхування цивільної відповідальності – поліс № АЕ 4507247.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова по справі № 640/2063/16-к ОСОБА_3 визнано винним, але звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності, а цивільний позов залишено без розгляду.

Зазначив, що на придбання ліків він витратив 28 000,00 грн, на придбання металевої конструкції для протезування хребта - 48 700,00 грн. У зв`язку з призначенням йому І групи інвалідності розмір шкоди становив 43 848,00 грн, а загальний розмір заподіяної шкоди - 120 548,00 грн.

Вказав, що розмір відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, він оцінює в 150 000,00 грн.

Зазначив, що в процесі розгляду кримінальної справи ОСОБА_3 компенсував йому 1000,00 грн, а від подальшої сплати заподіяної шкоди відмовився.

Вказав, що страховик його заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяну в розмірі 105 000,00 грн отримав 07 грудня 2018 року, але до цього часу відповіді не надав.

Також, у нього були витрати на надання йому правової допомоги у суді в процесі розгляду кримінальної справи, які склали 3000,00 грн.

Просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» на його користь за шкоду заподіяну його здоров`ю в розмірі 100 000,00 грн та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн, а всього 105 000,00 грн; стягнути з ОСОБА_3 на його користь за шкоду заподіяну його здоров`ю в розмірі 22 548,00 грн матеріальної шкоди та 145 000,00 моральної шкоди та 145 000,00 грн моральної шкоди, а всього 167 548,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволено частково; стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 68 866,06 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн; стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до страхової компанії відмовити в повному обсязі, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, не звернув увагу на те, що позивач пропустив строк для звернення до страхової компанії з заявою про страхове відшкодування, тому товариством відмовлено у виплаті страхового відшкодування позивачу, про що його повідомлено листом № 12/519 від 14 лютого 2019 року. Вказав, що суд першої інстанції вирішив стягнути з товариства на користь позивача 13 818,06 грн на придбання медичних препаратів, 6200,00 грн на придбання спінальних імплантів, 43 848,00 грн відшкодування 36 мінімальних заробітних плат, 3443,30 грн моральної шкоди, але якщо сумувати вказані витрати сума дорівнює 67 309,36 грн, а не 68 866,06 грн, тобто допущено арифметичну помилку; що позивач є інвалідом ІІ групи, тому мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду у разі встановлення ІІ групи інвалідності 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, тобто розмір такого відшкодування не може становити більше 21 924,00 грн, а не 43 848,00 грн; що полісом передбачено зменшення страхового відшкодування на суму франшизи, яка становить 1000,00 грн.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. 

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду Коваленко І.П. від 23 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без руху.

Ухвалою Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І., Сащенка І.С. від 23 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І., Сащенка І.С. від 11 лютого 2020 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І., Сащенка І.С. від 03 квітня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
01 липня 2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ Бурлака І.В. розподілено цивільну справу № 640/2406/19-ц (22ц/818/1453/20).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 липня 2020 року призначено розгляд справи в режимі відеоконференції за клопотанням Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант». Однак, з технічних причин представниця Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» на відеозв`язок не вийшла. В телефонному режимі вона не заперечувала проти розгляду справи в загальному режимі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» необхідно задовольнити частково, рішення суду в оскаржуваній частині – змінити.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що позивач довів, що сума відшкодування майнової та моральної шкоди в розмірі 68 866,06 грн, яку стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» підтверджена належними доказами.

Проте, повністю з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 серпня 2015 року приблизно о 20-30 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався із швидкістю 80-90 км/год по Білгородському шосе зі сторони вулиці Дерев`янко в напрямку проспекту Жуковського у м. Харкові.

Під час руху по Білгородському шосе у м. Харкові ОСОБА_3 , не переконавшись у безпеці, почав перестроюватися на іншу смугу руху в правому попутному для нього напрямку, чим порушив вимоги пункту 10.1 та пункту 2.9 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автобусом «ІVАN», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керування ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №1338-А/15 від 21 січня 2016 року, пасажиру автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_1 спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий нестабільний ускладнений компресійний перелом тіла 12-ого грудного хребця 2-3 ступеня з наявністю перелому суглобового відростка справа, вивиху 11-ого грудного хребця з наявністю посттравматичної кифотичної деформації на рівні пошкодження; перелом 12-ого ребра з ліва по паравертибральній лінії, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Із висновку судової автотехнічної експертизи №1118/15 від 12 січня 2016 року вбачається, що невідповідність дій водія вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього року України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2018 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 286 КК України з підстав, передбачених статтею 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності. Кримінальне провадження закрито; цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду і роз`яснено право на звернення до суду із позовом в порядку цивільного судочинства (а.с.8-10 том 1).

03 липня 2015 року між ОСОБА_3 та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» укладено договір страхування цивільної відповідальності за полісом № АЕ/4507247.

ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» із заявою про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди, заподіяної страхувальником ОСОБА_3 в розмірі 105 000,00 грн, яку отримано страховою компанією 03 грудня 2018 року (а.с.7, 13, 40-41).

14 лютого 2019 року Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» складено страховий акт за № ЦВ/15/2743 про відмову у виплаті страхового відшкодування відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 ОСЦПВНЗ (заяву на виплату подано після трьох років) (а.с.43 том 1).

Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» на адресу ОСОБА_1 направлено відповідь № 12/519 від 14 лютого 2019 року, в якій зазначено, що у зв`язку з порушення строку подання заяви на виплату страхового відшкодування в термін, передбачений законодавством, страховик не має правових підстав для виплати страхового відшкодування (а.с.44 том 1).

Як вбачається з рахунку-фактури № К5СГ-00951 від 15 вересня 2015 року, наданого фізичною-особою підприємцем ОСОБА_5 , вартість імплантів спінальних «Basis» становить 48 700,00 грн (а.с.6, 35, 45, 152 том 1).
З копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 329 від 15 вересня 2015 року та рахунку-фактури № К5СГ-00951 вбачається, що фізичною-особою підприємцем ОСОБА_5 прийнято від ОСОБА_1 48 700,00 грн (а.с.6, 45,153 том 1).

З виписки № 24909 із медичної карти стаціонарного хворого Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 29 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року із діагнозом: закрита ЧМТ, струс головного мозку, закритий нестабільний ускладнений компресійний перелом тіла Тh12 ІІІ ступеня та ін. Проведено курс терапії: цефтріаксон, оризол, інфулгін, L-лиз-есцент, анольгепин, фленокс, ановегин в/в, нейромлунин, бетаспян, ЛФК (а.с.30-31, 153 том 1).
Як вбачається з довідки № 3126 від 23 листопада 2015 року Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка № 26» про термін тимчасової непрацездатності для подання для страхової організації ОСОБА_1 проходив курс лікування з 24 вересня 2015 року по 23 листопада 2015 року (а.с.154 том 1).

З виписки № 1209 від 24 лютого 2016 року Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка №7» вбачається, що позивач проходив стаціонарне лікування з 10 лютого 2016 року по 24 лютого 2016 року з діагнозом наслідки перенесеної поєднаної політравми (29 серпня 2015 року), закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку у вигляді лікворно-гіпертензійного, астенічного синдромів, наполегливих цефалгій, вегетативних порушень; компресійного перелому Тh12 3 ст., компресії спинного мозку, оперативного лікування - корекція посттравматичної кифотичної деформації, відкрите вправлення вивиху Тh11 хребця, заднього спондилодезу апаратом транспедикулярної фіксації сегментів Тh10-L2 (02 вересня 2015 року) у вигляді посттравматичної торакальної мієлопатії з сенситивною аттаксією, млявим нижнім парапарезом, з акцентом в правій нозі, порушенням функцій тазових органів, статики і ходьби. Лікування: реосорбілакт, гліотон, латрен, іпігрікс, вітамін В12, цераксон, L – корнітін, келтікан, седістрес. нейромідін, мільгама (а.с.155-156 том 1).

Із консультативного висновку № 806704 від 15 квітня 2016 року, виданого до надання до МСЕК вбачається, що встановлено діагноз: наслідки ДТП (29 вересня 2015 року) стан після оперативного лікування: транспедикулярна фіксація Th10-L2 02 вересня 2015 року з приводу компресійного перелому Th12 -Ш ст., компресії спинного мозку, вивиху Th11 хребця. Посттравматична торакальна миелопатія з млявим нижнім парапарезом з акцентом в правій нозі. Сфінктерні порушення на кшталт затримки сечі. Порушенням опорно-кінематичної функції хребта, функції тазових органів і акту ходи. Рекомендовано: ходунки, корсет, санаторно-курортне лікування, спостереження невропатолога за місцем проживання (а.с.157 том 1).

З виписки з медичної картки № 10378 від 15 грудня 2017 року Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська поліклініка №7» вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у стаціонарі з 04 грудня 2017 року до 15 грудня 2017 року з повним діагнозом: наслідки перенесеної поєднаної політтравми (29.08.15 р.), закритою черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді ликворно-гіпертензійного, астенічного синдромів наполеглевих цефалгій, соматоформно-вегетативних порушень, когнітивними розладами; компресійного перелому Th12 -Ш ст., компресії спинного мозку, оперативного лікування - коррекції посттравматичної кифотичної деформації, відкрите вправлення вивиху Th10-L2 (02.09.2015 р.) у вигляді посттравматичної торакальної мієлопатії з сенситивною атаксією, млявим нижнім парапарезом з акцентом в правій нозі, порушенням функції тазових органів, статики і ходи. Лікування: мускомед, ренейро, армадін, діліпон турбо, вітаксон, карбомазепин (а.с.159-160 том 1). 

З виписки з медичної картки № 10276 від 02 січня 2019 року Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №7» Харківської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 проходив курс стаціонарного лікування з 18 грудня 2018 року по 02 січня 2019 року з аналогічним діагнозом. Лікування: електростимуляція правої нижньої кінцівки № 5, магнія сульфат, діаліпон турбо, глутаргін, медіаторн, вітаксон (а.с.161-162 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи перелік медпрепаратів, що були придбані ОСОБА_1 за власні кошти в період лікування з 29 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року є наступним: цефтріаксон 1гр 20; інфулган 160мг – 8; L-лиз.есцит 5,0 – 10 ам; актовегин 1,5% - 10 ам; нейромлунн 1,5% - 10 ам; орнізол 100 мг – 5; фленокс 0,2 – 10; денсязон 12 мг – 2 ам; бетаспян 2,0 – 2 ам; система 10 шт; шприц 5 гр – 10 шт; шприц 10 гр – 10 шт; шприц 2 гр – 10 шт; вата 100 гр – 1 уп; спирт 70%-100,00 – фл (а.с.34 том 1).

Як вбачається з листа фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 від 12 березня 2019 року рахунок-фактура № К5СГ-00951 від 15 вересня 2015 року на загальну суму 48 700,00 грн за товар імпланти спінальні «Basis» в повному обсязі не сплачено. Так, за цим рахунком частково отримано грошові кошти у загальній сумі 6200,00 грн, з яких 1200,00 грн - сплачено 23 листопада 2015 року та 5000,00 грн - 27 листопада 2015 року. Жодних інших коштів за цей товар не поступало (а.с.46 том 1).

ОСОБА_1 до суду першої інстанції надано оригінали квитанції та чеків, частина з яких нечитабельна, з яких вбачається, що ним придбано наступне: 22 вересня 2015 року - реабілітімед коректор осан. ОТ-1ВУ (S) 1 шт вартістю 962,00 грн; 19 вересня 2015 року - атоксил пак.2г № 20 саше – 8,25 грн; 18 вересня 2015 року пелюшка 1 уп. – 100,00 грн, нафтізін – 9,50 грн; 31 серпня 2015 року - бронхо-мунал капс 3,5 м 2 шт – 260,00 грн, бронхо-мунал капс 3,5 м 4 шт – 760,00 грн; 04 вересня 2015 року - нейромідін амп 1,5% 1 мл – 126,00 грн; 30 вересня 2015 року - лактоваг суп печаївські 2 шт – 94,00 грн, налбуфін амп 10 мг 2 шт – 490,00 грн, ремісід гель 1% 30,0 – 43,50 грн; 17 вересня 2015 року - імодіум капс. 2 мг – 44,15 грн; 08 вересня 2015 року - піколакс 15 мл – 25,70 грн; 14 вересня 2015 року лейкоп медипор 15 см уп – 27,72 грн; 03 вересня 2015 року - орнізол 100 мл – 483,60 грн; 14 вересня 2015 року - вода аква санжарська 1,5 н/г – 7,00 грн, аскорб. к-та+сах. клубн. – 3,90 грн; 04 вересня 2015 року - но-шпа амп. 40 мг 2 мл уп – 58,60 грн, натрію хлорід 0,9% 200 мл – 11,20 грн, система прю ф нас уп – 8,40 грн; 08 жовтня 2015 року - шприц 2 мл 10 шт – 16,50 грн, гепарін дарниця гель – 44,95 грн, ацетілсаліцилова к-та 2 шт – 10,30 грн, йод 5 20 мл – 6,65, етіл 100 мл – 18,35 грн, дексалгін іньєкт амп 50 м – 67,80 грн; 19 жовтня 2015 року кетанов амп 1 мл – 26,60 грн, шприц 2 мл – 3,00 грн; 16 вересня 2015 року ніфуроксазид табл 100 мг – 59,80 грн; 31 серпня 2015 року - кетанов 30 мг/1 мл – 31,35 грн, шприц 2,0 - 3,60 грн; атоксил пак 2 г саше – 37,60 грн, смекта 3,0 – 8,02 грн; 18 вересня 2015 року йогурт капс – 70,25 грн; 01 вересня 2015 року пелюшка – 10,60 грн; 26 вересня 2015 року дексалгін р-р – 158,05 грн, німесил гран – 15,67 грн; 04 вересня 2015 року -натрію хлорид 0,9% 200 мл – 63,30 грн, актовегін 10 мл – 117,40 грн, шприц 5 мл – 11,00 грн, пакет майка – 1,00 грн, нейромідін 1,5% 1 мл – 58,25 грн; 13 вересня 2015 року шприц 10 мл – 14,50 грн, шприц 5 мл – 11,00 грн, шприц 2,0 мл -9,00 грн; 16 вересня 2015 року - левоміцетин – 13,70 грн, пелюшка – 34,35 грн, пакет майка – 0,50 грн; 24 вересня 2015 року - дексалгін р-р – 160,00 грн, нейрорубін р-р – 99,16 грн, табантін капс – 35,77 грн, голперил-здоровє р-р – 92,05 грн; 31 серпня 2015 року атоксіл пор – 171,00 грн, долфі гель-змазка зволож - 55,00 грн, лоперамід табл – 4,38 грн, напальчник медичний гумо – 2,75 грн, пакет майка – 0,42 грн; 17 вересня 2015 року пелюшка – 38,26 грн, знижка 0,57 грн, сума до сплати 37,69; 08 грудня 2016 року - актовегін р-р 56,00 грн, левоміцитин – 26,60 грн, мідостад комби р-р – 20,60 грн; 31 серпня 2015 року - кетанов – 31,35 грн, шприц 2,0 – 3,60 грн; 01 вересня 2015 року - перч. ортопедич. р. 8 стер. хир. – 275,00 грн, набір виробів для дренування – 125,45 грн; марля мед. отрез 5м – 315,00 грн, пакет майка – 1,00 грн; 22 вересня 2015 року - ентрерол капс. 250 мг – 121,45 грн; 28 вересня 2015 року - бивалос гран д/сусп – 413,90 грн, йогурт капс – 110,00 грн, кальцій Д3 – 175,90 грн, камфорний спирт 40 мл – 5,50 грн, нейрорубін-форте табл – 124,90 грн, тиотриазолин таб – 125,90 грн; 10 вересня 2015 року - система пр – 24,00 грн, натрію хлорид 0,9% 200 мл – 21,10, пакет майка – 1,00 грн; 04 вересня 2015 року - нимегезик табл – 11,00 грн; 04 вересня 2015 року - іпігрікс р-р – 144,00 грн, бетаспан р-р – 62,20 грн; 13 вересня 2015 року - налбуфін амп – 96,00 грн; 08 вересня 2015 року - натрію хлорид 0,9% 200 мл – 52,75 грн; 06 вересня 2015 року - актовегін амп – 121,00 грн; 05 вересня 2015 року - бетаспан р-р – 62,20 грн; 04 вересня 2015 року - актовегін амп – 121,00 грн, натрію хлорид – 11,20 грн; 17 вересня 2015 року - пелюшка – 20,00 грн; 16 вересня 2015 року - серфетки – 17,80 грн, шприц 2 мл – 19,00 грн; 09 листопада 2015 року - кетанов амп – 26,60 грн, нимегезик – 9,35 грн; 23 вересня 2015 року - німесил пак. – 8,70 грн; 22 вересня 2015 року - смекта 3,0 – 14,40 грн, смекта пакет – 14,88 грн; 31 серпня 2015 року - судно подкл. б/криш – 78,85 грн; 11 вересня 2015 року - лопирел табл. – 150,60 грн; 09 вересня 2015 року - вода аква санжарська – 14,00 грн; 10 жовтня 2015 року - пелюшка – 17,82 грн; 13 листопада 2015 року - кетанов – 26,60 грн, фестал нео табл. – 45,70 грн, цитрамон-форте – 5,23 грн; 10 жовтня 2015 року - кетанов р-р – 159,00 грн, шприц 2 мл – 19,50 грн; 24 жовтня 2015 року - кетанов – 47,70 грн, вітглюкоза клубника табл – 4,00 грн; 17 вересня 2015 року - нимегезик табл – 22,00 грн; 12 квітня 2016 року - контривен р-р – 26,17 грн, мезатон кап. глаз. – 35,56 грн, циклоферон р-р – 48,63 грн; 21 вересня 2015 року - реосорбилакт р-р – 53,65 грн, кавинтон р-р – 195,00 грн, система пк - 33,00 грн, шприц 5 мл – 42,90 грн, пластир - 22,30 грн; 01 жовтня 2015 року - інспирон сироп - 54,25 грн, аскорбінова кислота драж – 13,46 грн, доктор хауз лейкопл пер – 2,76 грн, дуфалак сироп – 156,00 грн, календули настойка – 6,60 грн, марля - 36,95 грн, пакет майка – 0,42 грн, стрепсілс – 31,70 грн, фармацитрон – 22,10 грн, х`юмер – 31,20 грн, шприц інсуліновий – 2,31 грн; 01 жовтня 2015 року - імунофлазід сироп – 117,50 грн, аскорбінова кислота – 4,06 грн, грипоцитрон – 8,90 грн, нафтізін розчин – 8,91 грн, пакет майка – 0,42 грн, сплат нитка зубна – 52,90 грн, фармацетрон табл. – 21,70 грн, фуросемід табл. – 1,83 грн; 01 вересня 2015 року - орнизол – 60,45 грн, система пк – 11,75 грн, канюля інф – 15,50 грн, бинт мар. мед. - 6,90 грн, зонд желуд. – 55,40 грн, катетер – 28,10 грн, осетрон амп. – 28,16 грн, церукал – 24,47 грн, інфулган – 36,40 грн, гелофузин – 151,20 грн, стерофундін – 56,10 грн, натрію хрлорид – 21,10 грн, мочеприйомник – 28,40 грн, перчатки хирур – 7,65 гн, ксефокам – 75,39 грн, медипор – 26,00 грн, шприц 2,0 – 18,00 грн, пакет майка – 1,00 грн; 29 листопада 2016 року - актовегін р-р -166,80 грн, бинт марл. – 7,90 грн, вата мед. – 4,80 грн, мидосиад комби р-р – 57,45 грн, мовекс актив табл. – 185,15 грн, натрію хлорид – 28,23 грн, пентилин – 13,45 грн, пентилин – 26,60 грн, перчатки мр – 15,80 грн, пластир – 8,60 грн, система пк – 25,50 грн, цитофлавин амп – 54,30 грн, цитофлавин амп – 108,30 грн, шприц 10 мл – 2,45 грн, шприц 5 мл – 10,80 грн, етанол – 15,90 грн; 02 вересня 2015 року - вода аква санжарська – 8,50 грн, перчатки см.н – 16,25, пелюшка – 47,50 грн, полотенце паперове – 20,00 грн, пакет майка – 1,00 грн, термометр – 18,05 грн, система пк – 23,50 грн, шприц 20,0 – 12,30 грн, шприц 10 мл – 14-50 грн, шприц 5 мл – 11,00 грн, септил – 17,60 грн, реосорбилакт – 107,80 грн, реамберин – 81,20 грн, реамберин – 86,50 грн, натрію хлорид – 31,65 грн, L-лизина есц – 86,58 грн, інфулган – 72,80 грн, орнизол – 120,90 грн, глиотон – 66,75 грн, ветаспан – 52,88 грн, проксиум – 124,55 грн, цефтриаксон – 23,30 грн, дексалгин – 125,20 грн, фленокс – 65,03 грн, рингера р-р – 38,60 грн; 03 вересня 2015 року - наблуфин амп. – 31,00 грн, натрію хлорид – 56,00 грн, л-лизина есцинат амп – 119,50 грн, цефтриаксон-кмп – 186,20 грн, орнизол – 130,00 грн, інфулган р-н – 229,80 грн, фленокс р-р – 140,60 грн, система пк – 42,00 грн, шприц 10 мл – 60,00 грн, шприц 5 мл – 23,00 грн, вата мед. – 8,90 грн, спирт етил – 50,80 грн, пакет – 1,50 грн, салф мед стер – 27,00 грн, перчаткм хир. – 30,80 грн, бетадине р-р – 107,00 грн, шприц 20 мл – 8,60 грн, марля н/с – 13,80 грн, лейкоп медипор – 26,09 грн, налбуфин амп – 122,00 грн, фленокс р-р – 204,00 грн; 05 грудня 2016 року троксерутин гель – 19,80 грн; 08 грудня 2016 року - іпігріс р-р – 34,45 грн; 23 вересня 2015 року - пелюшка – 41,58 грн, левосин мазь – 28,90 грн, шприц 5мл – 10,75 грн бинт мед. – 7,75 грн; 11 листопада 2015 року - арбивир-здоров`я капс. – 77,30 грн, асконова антиоксидант – 6,39 грн, корвалиент капс. – 8,39 грн, андипал-в табл. – 15,80 грн; 19 вересня 2015 року - смекта пакет – 14,88 грн, лактіале капс. – 50,00 грн, ентерол капс. – 122,00 грн; 28 листопада 2016 року - шприц 5 мл – 14,40 грн; 03 грудня 2016 року - актовегін р-р – 113,80 грн, іпігріс р-р – 66,00 грн, мидостал комби р-р – 40,30 грн; 26 січня 2016 року - кетанов амп – 14,30 грн, нимегезик – 23,39 грн; 18 вересня 2015 року - німід табл. – 12,73 грн, налбуфин – 480,00 грн; 14 вересня 2015 року - німід – 12,60 грн; 29 січня 2016 року - кетанов амп – 18,67 грн; 28 листопада 2015 року - кетанов амп – 27,40 грн, нимегезик – 18,00 грн; 18 вересня 2015 року - кетанов амп – 251,80 грн, ремесунид табл. – 12,74 грн, шприц 2 мл – 40,20 грн; 03 грудня 2016 року - шприц 5 мл – 10,80 грн; 07 вересня 2015 року - актовегин амп – 148,00 грн, кетанов амп – 245,00 грн, налбуфин амп. – 245,00 грн, система – 14,17 грн, шприц 2 мг – 37,40 грн; 28 листопада 2016 року - шприц 20 мл – 2,50 грн; 08 вересня 2015 року - нимегезик – 20,38 грн; 18 вересня 2015 року - кетанов амп. – 251,60 грн, ремесулід табл. – 12,74 грн, шприц 2 мл – 40,20 грн; 30 серпня 2015 року - достинекс табл. – 1295,00 грн, кодетерп табл. – 44,00 грн, пакет майка – 0,42 грн; 24 вересня 2015 року - шприц 5 мл – 32,25 грн, шприц 2 мл – 19,50 грн, саліцилова кислота – 3,50 грн, вата – 2,70 грн, пакет – 1,75 грн; 18 вересня 2015 року - німід табл. – 12,73 грн, налбуфін амп. – 480,00 грн, пакет майка – 0,42 грн; 01 жовтня 2015 року - імунофлазід сироп – 117,50 грн, аскорбинова кислота – 4,06 грн, грипоцетрон – 8,90 грн, нафтізин розчин – 8,91 грн, пакет – 0,42 грн, сплат нитка зубна – 52,90 грн, фармацетрон – 11,05 грн, флюколд табл. – 21,70 грн, фуросемід табл. – 1,83 грн; 01 жовтня 2015 року - імунофлазід сироп – 117,50 грн, аскорбінова кислота – 4,06 грн, грипоцетрон – 8,90 грн, грудний збір – 13,65 грн, лейкопл – 16,78 грн, евказолін аква спрей наз – 35,59 грн, клінекс велтт хустинки – 2,95 грн, нафтізін розчин – 8,91 грн, питер пен батончик – 7,55 грн, пакет майка – 0,42 грн, сплат нитка зубна – 52,90 грн, терафлю екстра – 42,15 грн, фармацетрон – 11,05 грн, флюколд табл. – 21,70 грн, фуросемід табл. – 1,83 грн, шприц 2 мл – 3,74 грн.

Також, ОСОБА_1 надав дві квитанції про сплату 5000,00 грн та 1200,00 грн за придбання спінальних імплантів.

Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК, серія 12ААА № 954010, ОСОБА_1 з 15 травня 2018 року встановлено ІІ групу інвалідності до 01 червня 2019 року (а.с.165 том 1).
Із довідки до акту огляду МСЕК, серія 12ААА № 982373, ОСОБА_1 з 01 червня 2019 року встановлено ІІ групу інвалідності до 01 червня 2021 року (а.с.164 том 1).

Право на звернення до суду закріплено у Конституції України і на час звернення позивача із позовом відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширювалася на всі правовідносини, що виникали у державі.

На час розгляду справи були внесені зміни до статті 124 Конституції України та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Тобто, якщо на час звернення з позовом не було будь-яких обмежень для такого звернення, то з набранням чинності змін до Конституції України від 02 червня 2016 року, можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Закон Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 зазначеного вище Закону України обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. 

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Пунктами 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:
- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування  передбачені у статті 37 Закону. Їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому, саме трирічний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є преклюзивним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

У контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування. Особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. 

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення шкоди заподіяної здоров`ю або життю потерпілого трирічним строком.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), який згідно частині четвертій статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати.

Як вбачається з матеріалів справи в рамках кримінального провадження № 12015220010000340 від 31 серпня 2015 року у справі № 640/2063/16-к ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 та Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» про відшкодування шкоди.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2018 року цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду і роз`яснено право на звернення до суду із позовом в порядку цивільного судочинства.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася 29 серпня 2015 року, ухвалою суду від 26 листопада 2018 року цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, ОСОБА_1 не пропустив трирічного строку для подання заяви про страхове відшкодування, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, колегія суддів зазначає, що отримавши цивільний позов в рамках кримінального провадження, страховик у добровільному порядку мав можливість відшкодувати йому страхове відшкодування. 

У зв`язку з чим доводи Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» щодо того, що позивач пропустив строк для звернення з заявою про страхове відшкодування колегія суддів відхиляє.

Згідно зі статтями 7, 8 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Предметом позову в цій частині є вимога   ОСОБА_1    про відшкодування зі страхової компанії, яка здійснила страхування цивільно-правової відповідальності винної особи шкоди, заподіяної життю та здоров`ю, а також відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є Закон.

Матеріали справи свідчать та сторонами не заперечується те, що 29 серпня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» згідно з полісом АЕ/4507247 від 03 липня 2015 року, проти чого сторони не заперечували. 

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.  Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.  У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.  Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.  Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.  Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону (в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 23 Закону (в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою  працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою   втратою працездатності потерпілим; моральна  шкода,  що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до пунктів 24.1, 24.2 статті 24 Закону (в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Згідно з пунктом 24.3 статті 24 Закону (в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.1 цієї статті.

Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, виходив з того, що ОСОБА_1 з 29 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному закладі охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова». З 10 лютого 2016 року по 24 лютого 2016 року, а також з 18 грудня 2018 року по 02 січня 2019 року проходив курс стаціонарного лікування у Комунальному закладі охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня № 7». Під час лікування ОСОБА_1 за власні кошти придбані необхідні медикаменти та вироби медичного призначення.

Враховуючи викладене, слід зазначити, що позивачем відповідними доказами підтверджені витрати на лікування. Отже, зі страховика на користь позивача слід стягнути майнову шкоду, пов`язану з витратами на лікування.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 придбано спінальні імпланти лише на суму 6200,00 грн, а не на 48 700,00 грн, як ним зазначено в позові. 

Також, ОСОБА_1 придбано ліків, які йому призначено, на суму 4869,71 грн, а не на суму 13 818,06 грн, оскільки надані оригінали квитанцій та чеків містять препарати, які не були призначені лікарем для лікування.

Так, ОСОБА_1 призначено: реосорбілакт, гліотон, латрен, іпігрікс, вітамін В12, цераксон, L – корнітін, келтікан, седістрес. нейромідін, мільгама; мускомед, ренейро, армадін, діліпон турбо, вітаксон, карбомазепин; електростимуляція правої нижньої кінцівки № 5, магнія сульфат, діаліпон турбо, глутаргін, медіаторн, вітаксон; цефтріаксон, оризол, інфулгін, L-лиз-есцент, анольгепин, фленокс, ановегин в/в, нейромлунин, бетаспян, ЛФК; цефтріаксон; інфулган; L-лиз.есцит 5,0; актовегін; нейромлунн; орнізол; фленокс; денсязон; бетаспян; система; шприц 5 гр – 10 шт; шприц 10 гр – 10 шт; шприц 2 гр – 10 шт; вата 100 гр – 1 уп; спирт 70%-100,00 – фл, всього, на суму 4869,71 грн.

Не погоджується колегія суддів і з розміром стягнутої на користь страховика шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою ним працездатності, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Пунктом 1 частини першої статті 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

У частині двадцять шостій статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у тому числі передбачено, що шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України. 

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних  плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. 

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 01 січня – 1218,00 грн, з 01 вересня – 1378,00 грн. 

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 встановлено саме ІІ групу інвалідності, а не І групу, тому зі страховика підлягає стягненню на користь позивача страхове відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою ним працездатності, яке визначено у розмірі 18 мінімальних заробітних плат. Станом на 29 серпня 2015 року мінімальна заробітна плата становила 1218,00 грн х 18 місяців = 21 924,00 грн, що відповідає положенням вказаного законодавства. 
 
Також, врахувавши характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, пов`язаних з отриманням тілесних ушкоджень, завданих дорожньо-транспортною пригодою та тимчасовою втратою працездатності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі статтею 26-1 Закону (в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Частиною другої статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Колегія суддів зазначає, що шкода, заподіяна здоров`ю має визначатися з урахуванням положень статті 23 Закону (в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди), а саме, із  встановленої суми розміру шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого; розміру шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; розміру шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Матеріали справи свідчать про те, що розмір шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого становить 11 069,71 грн (4869,71 грн – придбання ліків та 6200,00 грн придбання спінальних імплантів) розмір шкоди пов`язаний зі стійкою втратою працездатності – 21 924,00 грн, отже, розмір відшкодування моральної шкоди – 1649,69 грн (11 069,71+21 924,00:100х5).

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та наявні у справі докази, не надав їм належну оцінку, не з`ясував належним чином фактичні обставини справи щодо заявлених вимог і того, яка саме правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що має суттєве значення для правильного вирішення спору і дійшов помилкового висновку в оскаржуваній частині щодо часткового задоволення позовних вимог.

За таких обставин рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – частковому задоволенню.

В іншій частині рішення не оскаржувалося та не переглядалося.

Що стосується вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1,3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року№ 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 

Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

14 травня 2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та адвокатським бюро «Грідін і Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого за цим договором адвокатське бюро зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу передбачену цим договором та/або додатками, додатковими угодами, завданнями-дорученнями до цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти відповідну правову допомогу та оплатити її.

Матеріали справи містять копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія КС № 6203/10, від 06 жовтня 2017 року, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адвокатське бюро «Грідін і Партнери», ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1006708 від 17 вересня 2019 року.

З копії завдання-доручення № 32 до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року вбачається, що Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» з метою отримання професійної правничої допомоги передає адвокату страхову справу та доручає здійснити всі необхідні, можливі та допустимі дії з захисту прав та інтересів клієнта, в тому числі, але не виключно, подати апеляційну скаргу. Загальна вартість робіт (послуг) становить без ПДВ 5000,00 грн.

З копії детального розрахунку та опису робіт (наданих послуг) від 24 грудня 2019 року, виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року вбачається, що адвокатом надано: консультація клієнта щодо порядку та строків надання правничої допомоги адвокатом відповідно до погодженого завдання-доручення, вартість 1 години - 800,00 грн, витрачено 1,25 годин, що становить 1000,00 грн; підготовчі дії: ознайомлення зі змістом позовної заяви та доданих додатків; з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує клієнт та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин; збір та аналіз необхідних доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог; аналіз та вивчення судової практики; ознайомлення зі змістом судового рішення по справі № 640/2406/19; детальний аналіз обґрунтувань та доводів викладених у судовому рішенні по справі № 640/2406/19, витрачено 3 години за ціною 2400,00 грн; підготовка та подання документів в суд: формулювання правової позиції по справі № 640/2406/19; підготовка апеляційної скарги та її написання; підготовка та передача процесуальних документів стороні по справі та в суд, витрачено 2 години за ціною 1600,00 грн, а всього 5000,00 грн.

24 грудня 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» та Адвокатське бюро «Грінін і Партнери» склали акт прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, який надано в копії.

Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» надано копію платіжного доручення № 10860 від 20 грудня 2019 року про сплату ним 5000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2881,50 грн необхідно компенсувати Товариству з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» – задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року в оскаржуваній частині – змінити, зменшивши розмір стягнутого з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної та моральної шкоди з 68 866,06 грн до 34 643, 40 грн.
В іншій оскаржуваній частині рішення суду – залишити без змін.
В іншій частині рішення суду не оскаржувалося та не переглядалося.
Сплачений Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2881, 50 грн необхідно компенсувати за рахунок держави.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.
Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 А.В. Котелевець

                                                                       В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 07 грудня 2020 року.