УХВАЛА

30 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 816/1191/18
адміністративне провадження № К/9901/30068/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року та постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/1191/18 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дії неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив:
- визнати неправомірними дії щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання;
- зобов`язати провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2012 року, з 1 квітня 2012 року, з 1 липня 2012 року, з 1 жовтня 2012 року, з 1 грудня 2012 року, з 1 січня 2013 року, з 1 грудня 2013 року, з 1 вересня 2015 року, з 1 травня 2016 року відповідно до довідок, виданих Апеляційним судом Полтавської області №06-12/425/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/426/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/427/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/428/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/462/17 від 13 грудня 2017 року, а грошові кошти відшкодувати на діючий рахунок в ПАТ "Альфа-Банк";
- встановити строк для подання Полтавським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області до суду звіту про виконання постанови, яка вимагає вчинення певних дій.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дій Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2012 року, з 1 квітня 2012 року, з 1 липня 2012 року, з 1 жовтня 2012 року, з 1 грудня 2012 року, з 1 січня 2013 року, з 1 грудня 2013 року, з 1 вересня 2015 року, з 1 травня 2016 року відповідно до довідок, виданих Апеляційним судом Полтавської області №06-12/462/17 від 13 грудня 2017 року, №06-12/425/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/426/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/427/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/428/17 від 7 листопада 2017 року; зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2012 року, з 1 квітня 2012 року, з 1 липня 2012 року, з 1 жовтня 2012 року, з 1 грудня 2012 року, з 1 січня 2013 року, з 1 грудня 2013 року, з 1 вересня 2015 року, з 1 травня 2016 року відповідно до довідок, виданих Апеляційним судом Полтавської області №06-12/462/17 від 13 грудня 2017 року, №06-12/425/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/426/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/427/17 від 7 листопада 2017 року, №06-12/428/17 від 7 листопада 2017 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задоволено, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.
Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 29 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року залишено - без змін.
Не погодившись з судовими рішеннями апеляційної та касаційної інстанції, позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить справу № 816/1191/18 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду;  постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року та постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року - скасувати; залишити в силі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд зазначає про таке.
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.
Згідно частини третьої статті 347 Кодексу адміністративного судочинства України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини п`ятої статті 355 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними і оскарженню не підлягають.
Отже, законодавцем визначено, що особа може скористатись правом на касаційне оскарження судових рішень виключно у визначених цим Кодексом випадках.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин та з огляду на зміст наведених процесуальних норм Верховний Суд дійшов висновку, що підстави для відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою відсутні.
З огляду на те, що постанова Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року касаційному оскарженню не підлягає, клопотання ОСОБА_1 про передачу касаційної скарги до Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 328, 346, 347, 355,  пунктом 1 частини першої статті 333,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року та постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/1191/18.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій