Справа № 454/197/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Фарин Л.Ю. 
Провадження № 33/811/478/20                 Доповідач: Гуцал І. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Василишина Петра Стефановича на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 3 березня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, 

в с т а н о в и в :

постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 3 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн. в користь держави.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 11 січня 2020 року близько 11 год. 00 хв. на автодорозі у м. Червоноград Львівської області на вул. Б.Хмельницького, 55, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.2.3 Б, 13.1 Правил дорожнього руху України, будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, та не залежно від швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції допустив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
На постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 3 березня 2020 року представник ОСОБА_1 – адвокат Василишин П.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову судді та закрити провадження у даній справі. 
В обгрунтування апеляційних вимог посилається на те, що дана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зокрема, суддя місцевого суду не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобіль «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 рухався у правій смузі по вул. Б.Хмельницького в м. Червонограді, рухався прямо, не здійснюючи жодних маневрів щодо повороту, перестроювання та, в один момент, різко загальмував, що й призвело до зіткнення даних автомобілів та створення ДТП. Також суддя не взяв до уваги, що на місці ДТП був свідок – очевидець ДТП – ОСОБА_2 , про якого відсутня інформація у протоколі, однак суддею було проігноровано клопотання про допит останнього. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення має містити відомості про свідків, відтак такий щодо ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. 
Посилається на те, що ОСОБА_1 своїми діями жодних вимог ПДР не порушував, керував автомобілем згідно з дорожніми знаками, на дозволеній швидкості, а відтак його вини у вчиненні ДТП немає. 
Вказує, що автомобіль «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 не включав поворот завчасно, а фактично можливо увімкнув його в момент здійснення маневру, що з урахуванням несприятливих погодніх умов, різкого гальмування й спричинило зіткнення двох автомобілів. 
Крім того, зазначає, що причиною ДТП стали дії водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Б.Хмельницького біля автобусного вокзалу з метою припаркуватись, побачивши вільне місце навпроти ж/д вокзалу, здійснив екстрене гальмування, водночас, можливо, й увімкнувши сигнал лівого повороту, чим, на думку апелянта, порушив п.2.3 ПДР.
Зазначає, що про розгляд справи ОСОБА_1 не був повідомлений, про дату судового засідання дізнався з реєстру судових справ, однак на судовий розгляд не мав можливості прибути, оскільки через вроджену ваду серця був госпіталізований до Червоноградської міської лікарні. Про наведені обставини повідомив суддю, подавши клопотання про відкладення судового засідання, однак таке клопотання було проігноровано. 
В судове засідання з розгляду апеляційної скарги ,будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення такого, ОСОБА_1 не з`явився. На адресу суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. Крім того, на адресу суду надійшла заява адвоката Василишина П.С. про розгляд апеляційної скарги без його участі.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання судді апеляційного суду, цих вимог закону суддя місцевого суду при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 дотримався.
В силу вимог п. 2.3б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
При цьому відповідно до вимог п. 1.10 ПДР безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.
Перевіривши наявні у матеріалах справи докази, суддя апеляційного суду погоджується із висновком судді місцевого суду про те, що ОСОБА_1 діяв на порушення зазначених вище вимог, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Даний висновок суддя місцевого суду зробив на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, яким надана вірна оцінка.
Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2020 року серії БД №320816 (а.с.1), 11 січня 2020 року близько 11 год. 00 хв. на автодорозі у м. Червоноград Львівської області на вул. Б.Хмельницького, 55, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.2.3 Б, 13.1 Правил дорожнього руху України, будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, та не залежно від швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції допустив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно зі схемою місця ДТП від 11 січня 2020 року (а.с.2), внаслідок ДТП в автомобіля Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджено передній капот, дві передні фари та передній бампер; в автомобіля «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджено: задня кришка багажника, задній бампер, паливний бак.
З письмових пояснень ОСОБА_1 , даних місці скоєння ДТП, вбачається, що 11 січня 2020 року він керував автомобілем «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Червоноград по вул. Б.Хмельницького 55, Львівської області, однак, не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
При цьому зміну показів ОСОБА_1 з визнання вини під час складення протоколу про адміністративне правопорушення на її абсолютне заперечення під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, суддя апеляційної інстанції оцінює критично, як таку, що спрямована на уникнення відповідальності за вчинене.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 перебував у депресивному стані, а тому надані на місці події письмові пояснення були фактично записані зі слів інспектора, жодними даними не підтверджуються та є такими, що не узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема: схемою місця ДТП за характером технічним пошкоджень автомобілів-учасників ДТП, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , рапортом інспектора поліції, долученими до матеріалів справи фотознімками. 
З огляду на наведене, суддя апеляційної інстанції приходить до висновку, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що суддею місцевого суду не було задоволено його клопотання про виклик та допит свідка не береться до уваги суддею апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних даних про свідка-очевидця дорожньо-транспортної пригоди. Попри це, суддею місцевого суду було задоволено клопотання про виклик даного свідка, однак такий не з`явився у судове засідання.
Доводи адвоката Василишина П.С. в частині того, як саме рухався автомобіль «Toyota Raw4» д.н.з. НОМЕР_2 та коли він включив поворот, не заслуговують на увагу, оскільки такі носять оціночний характер. При цьому останній не був очевидцем даної події та не може знати напевне, яким чином і в який момент потерпілий ОСОБА_3 увімкнув показчик повороту. 
Посилання апелянта на те, що суддею місцевого ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки в матеріалах справи наявна судова повістка, яка скеровувалась останньому за адресою, вказаною ним під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Більше того, на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що він перебуває на стаціонарному лікуванні у КП «Червоноградська ЦМЛ» а його адвокат Василишин П.С. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6 років та у зв`язку із періодичними захворюваннями дочки необхідні перебування в домашніх умовах.
Суддею місцевого суду не було взято до уваги такі клопотання, оскільки розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 вже відкладався на іншу дату, а подані клопотання не були підтверджені належними доказами. З такими висновками погоджується і суддя апеляційного суду.
Крім того, право ОСОБА_1 на захист відновлено шляхом подання апеляційної скарги та прийняття такої до розгляду суддею апеляційної інстанції.

Будь-яких інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків, викладених у постанові судді місцевого суду, ОСОБА_1 та його представник – адвокат Василишин П.С. не надали та таких суддею апеляційної інстанції не здобуто. 
Ураховуючи наведене, вважаю, що суддя місцевого суду розглянув справу у відповідності до положень ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, повно та об`єктивно дослідив обставини справи і обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя місцевого суду дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника та в межах санкції ст. 124 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а, отже, підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в :

постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 3 березня 2020 року стосовно  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його адвоката Василишина Петра Стефановича – без задоволення.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                Гуцал І.П.