П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/3139/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.  
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
16 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату допомоги, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про заміну позивача у даній справі - ОСОБА_2 , її правонаступником, а саме на ОСОБА_1 . 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про заміну сторони у справі.
Обгрунтовуючи свою позицію фактом порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заявниця, з огляду на приписи ст. 52 КАС України, зазначає, що заміна сторони у правовідносинах щодо яких виник спір, допускається на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
ОСОБА_1 просила розгляд справи здійснити за її відсутності.
Тож суд, враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі, дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату допомоги, задоволено частково.
Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, яка призвела до ненарахування та невиплати ОСОБА_2 з 17 липня 2018 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області здійснити з 17 липня 2018 року нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, що дорівнює 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення набрало законної сили 19.03.2020 року.
Як засвідчується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Овруцького нотаріального округу від 27.02.2020 року №95/02-14.
Враховуючи, що все майно, права та обов`язки, які належали ОСОБА_2 на час її смерті, перейшло її спадкоємцю - ОСОБА_1 , остання 25.05.2020 року звернулась до суду із заявою про заміну сторони у справі.
Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 втратила право мати належні їй права та обов`язки з моменту смерті і, як наслідок, спадкоємець не має права на вказані виплати (зокрема, щомісячну грошову допомоги передбачену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") в силу вимог статей 1218, 1219 ЦК України, оскільки рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року по справі №240/3139/19 було прийнято та набрало законної сили після смерті позивача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративне судочинства, Цивільним кодексом України, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст.ст. 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Таким чином, право на отримання заборгованості з соціальних виплат правонаступник має у випадку, якщо такі були нараховані померлому або присуджені йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримані померлим, навіть якщо вони не зазначені у свідоцтві про право спадщину.
Однак, судова колегія зауважує, що визначальною умовою для реалізації спадкоємцем прав на отримання вказаних соціальних виплат є факт належності останніх померлому на момент смерті, в тому рахунку і присуджені на підставі судового рішення, що набрало законної сили, та неотримання їх померлим за життя.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 , у відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Словечанської сільської ради Овруцького району Житомисрької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду, яким було частково відновлено право ОСОБА_2 на отримання щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", було ухвалено 17 лютого 2020 року, а набрало законної сили 19 березня 2020 року.
Таким чином, наявність у ОСОБА_2 прав на вказані соціальні виплати було встановлено вже після її смерті, оскільки рішення Житомирського окружного адміністративного суду було ухвалено та набрало законної сили у 2020 році, а позивач померла в 2019 році.
При цьому, матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 з відповідною заявою про вступ у справу в якості правонаступника позивача на стадії розгляду даної справи.
Відповідно до ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в судочинстві участь останнього.
Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом і передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.
В той же час, аналіз ст.ст.1218, 1219 Цивільного кодексу України свідчить, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.
Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 805/529/17-а.
Отже, оскільки фактично на момент смерті ОСОБА_2 спір стосовно щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"  вирішено не було, а тому і право виплати у вигляді одноразової грошової допомоги померла не набула.
Отже, колегія суддів вважає, що спірні правовідносини не допускають правонаступництво.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Таким чином, апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Курко О. П.