18.11.20
22-ц/812/1437/20
Єдиний номер справи 479/1576/19 
Провадження 22-ц812/1437/20                         Головуючий по 1 інстанції Репушевська О.В. 
                                Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.

П О С Т А Н О В А 
І м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2020р.                                                 м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі: 
Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О., 

секретар судового засідання - Колосова О.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» 

на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2020р. 

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди землі, 

встановила:
       
У грудні 2019р. ОСОБА_1 пред`явила позов до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди землі.
Позивачка зазначала, що на підставі рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2019р. та рішення державного реєстратора КП «Миколаївський обласний центр реєстрацій» Кумарівської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 травня 2019р. є власником двох земельних ділянок, загальною площею 6,55 га, розташованих в межах території Велимечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
24 вересня 2019р. вона звернулась до відповідача із заявою про виплату орендної плати за 2017-2018 роки за користування вказаними земельними ділянками.
Оскільки відповідач в досудовому порядку не побажав виплатити орендну плату, позивачка просила розірвати договір оренди землі, укладений із правопопередником ОСОБА_2 . 

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2020р. позов задоволено. Постановлено розірвати договір оренди землі від 01 січня 2006р., укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ ДП "Центр ДЗК" 14 жовтня 2009р. за №040901700065.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса, в разі відсутності кредитора у місці виконання зобов`язань.
Згідно з положеннями ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За правилами ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 
За приписами ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Положеннями ст.32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.
Разом з тим згідно з положеннями ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. Що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
У правовій позиції, висловленій у справі № 6-1449цс17 від 11 жовтня 2017 року Верховний Суд України зазначив, що системний аналіз зазначених положень законодавства з врахуванням врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом "д" ст.141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст.651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.
У правовому висновку у справі № 6-977цс16 від 28 вересня 2016 року Верховний суд зазначив, що відповідно до ч.1 ст.32 зазначеного Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно із п."д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі№6-146цс12.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 01 січня 2006р. між ОСОБА_2 , від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_3 та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,55 га, розташованої в межах території Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на строк 50 років.
Договір оренди зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 жовтня 2009 року за №040901700065.
Рішенням Кривоозерського районного суду від 19 березня 2019р. по цивільній справі №479/834/18 право власності на належну ОСОБА_2 земельну дялянку, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано за  ОСОБА_1 . 
Державна реєстрація права власності  ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку з кадастровим номером:4823981000:02:000:0262 проведено 14 травня 2019р., що підтверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166999774 від 17 травня 2019р.
Відповідно до положень ст.124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Згідно з положеннями ст.ст.13, 15 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається в письмовій формі.
Змістом цього договору є права та обов`язки сторін договору щодо використання земельної ділянки, визначення розміру орендної плати, порядок і умови її сплати, припинення договору та відшкодування збитків.
Пунктом 9 договору оренди землі від 01 січня 2006р. визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. 
Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму. З метою захисту майнових інтересів Орендодавця за згодою сторін на умовах, визначених цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведений визначеною кількістю сільськогосподарської продукції. Форма розрахунку за договором (грошова або у натуральній формі) окремо щорічно погоджується Сторонами в межах розміру плати, визначеного Додатком №1 до Договору, шляхом подання Орендодавцем на ім`я Орендаря письмової заяви. 
Така заява подається Орендодавцем Орендарю до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок по орендній платі. Якщо протягом року Сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися у грошовій формі на суму, зазначену в абзаці 1 п.9 цього Договору. У випадку настання форсмажорних обставин, які призвели до неможливості виконання зобов`язань в певній частині, коли між Сторонами є домовленість про сплату орендної плати в натуральній формі, Орендар виплачує Орендодавцю грошову компенсацію за частину недоданої сільськогосподарської продукції або заміняє іншою сільськогосподарською продукцією.
Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. 
Пунктом 12 договору визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, накладними або підписаними сторонами відомостями на отримання відповідної продукції або послуг.
24 вересня 2019р.  ОСОБА_1 звернулась до ТОВ "Агрофірма Корнацьких" у якого перебуває в користуванні земельна ділянка із заявою про виплату орендної плати за 2017-2018 роки.
Відповідач не надав доказів виконання зобов`язань за договором оренди щодо сплати орендної плати за 2017-2018 роки. 
За таких обставин, а саме доведеності факту систематичного порушення зобов`язань, яке полягає у несвоєчасній сплаті відповідачем орендної плати більш ніж за два роки у строк, передбачений договором оренди землі, а також враховуючи відсутність прострочення кредитора, то висновок суду про наявність підстав для розірвання спірного договору є правомірним.
Аргументи в апеляційній скарзі щодо права, а не обов`язку боржника вносити належні з нього кредиторові гроші у депозит нотаріуса, а також щодо неузгодженості форми розрахунку не спростовують його вини у порушенні зобов`язання, так як відповідач не сплатив орендну плату і після безпосереднього звернення до нього позивачки в якому було чітко визначено волю орендодавця про отримання орендної плати в грошовій формі (а.с.13-15) 
Посилання в апеляційній скарзі щодо неповідомлення про набуття права власності (ч.5 ст.31 Закону «Про оренду землі», ч.3 ст.1481 ЗК) не можна визнати обґрунтованими, тому що і за умови неповідомлення боржника про зміну власника при доведеності факту невжиття заходів по виконанню зобов`язань ця обставина з огляду на положення ч.2 ст.516 ЦК не знімає з боржника вини в порушенні зобов`язання.
ОСОБА_1  хоча й стала власником земельної ділянки за судовим рішенням, однак право на спадкування у нєї виникло у день відкриття спадщини (ч.3 ст.1223 ЦК). 
Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню. 
Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» залишити без задоволення, а рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2020р. - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Повний текст постанови виготовлено 18 листопада 2020р.

Головуючий:                         Судді: