ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 817/1050/18 пров. № А/857/703/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді –                                        Запотічного І.І.,
суддів –                                                              Бруновської Н.В., Довгої О.І.,
при секретарі судового засідання:                    Галаз Ю.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради   на  рішення  Рівненського окружного адміністративного суду   від 30 жовтня  2019 року ( суддя Дорошенко Н.О.,  ухвалене в м.Рівне о 16:40, повний текст складено 01.11.2019 р.)  у справі №817/1050/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_13 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Житлово-комунальне підприємство "Сонячне", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Сігірія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_14 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_15 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_16 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_17 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_18 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_19 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_20 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_21 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_22 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_23 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання рішень протиправними, зобов`язання вчинити дії,
                                                         ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року ОСОБА_2  звернувся в суд з позовом до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради  та просив визнати  рішення Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010, №3701 від 29.06.2010, №2873 від 02.04.2013 та рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради №44 від 12.04.2016 протиправними, такими, що не відповідають Конституції і Законам України та не чинними повністю.
В обгрунтування позову  вказав, що він проживає в квартирі АДРЕСА_1 ,  а спірними рішеннями порушено його права і інтереси та інших мешканців будинку АДРЕСА_2 . Вказує, що в ході розроблення плану землеустрою інвентаризація земель не проводилась, можливі межі земельної ділянки не погоджувались із житлово-експлуатаційною організацією, на балансі якої і обслуговуванні знаходиться будинок 448. Зазначив, що під час прийняття рішення про виготовлення проекту землеустрою Рівненською міською радою (рішення № 3303 від 11.03.2010р.) не було враховано її попередні рішення про виділення земельної ділянки під будівництво та обслуговування будинку АДРЕСА_2 і затверджено розроблений проект землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 5610100000:01:003:0028 (рішення № 3701 від 29.06.2010 року) із порушеннями. Позивач зазначив, що  оскаржувані нормативно правові акти застосовані до нього та він належить до субєктів правовідносин, у яких застосовується і буде застосовано ці акти, так як залишення земельної ділянки кадастровий номер 5610100000:01:003:0028  в зазначених у Державному земельному кадастрі межах порушує його право на вільне володіння майном, впливає на якість та вартість існуючого права власності та позбавляє права мешканців будинку утворити ОСББ з оформленням документації на землю для обслуговування будинку.
Також,  27.06.2018 до суду звернувся ОСОБА_1 , мешканець квартири АДРЕСА_3 , як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору з позовною заявою до Рівненської міської ради та її виконавчого комітету, яку просив прийняти до спільного розгляду в адміністративній справі № 817/1050/18. За змістом позовних вимог ОСОБА_1 просив: визнати пункти перші рішення Рівненської міської ради № 3303 від 11.03.2010 і № 3701 від 29.06.2010, рішення Рівненської міської ради № 2873 від 02.04.2013 та рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради № 44 від 12.04.2016 протиправними та скасувати; зобов`язати відповідачів привести межі земельної ділянки кадастровий номер  5610100000:01:003:0028 у відповідність: з рішенням виконкому Рівненської міської ради за № 136 від 14.05.1986; проектом завершення будівництва, розробленим у 2001 році Рівненською філією Державного підприємства “Український державний науково-дослідний інститут проектування міст “Діпромісто”; кресленнями розпланування проекту будівництва будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території, на якій передбачена стоянка для автомобілів тощо; розпорядженням Рівненського міського голови № 3548-р від 29.12.2002; з розпорядженням міського голови № 968 від 16.04.2013 . 
Як вказано судом першої інстанції, наведені ОСОБА_1 в позовній заяві мотиви протиправності оскаржених рішень є аналогічними наведеним в позовній заяві ОСОБА_2 ..
Рішенням Рівненського окружного адміністративного  суду  від 30 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та нечинним рішення Рівненської міської ради № 3701 від 29.06.2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки  на АДРЕСА_4 та передачу її в оренду» в частині пункту першого. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської міської ради судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704, 80 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду його оскаржили третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_1 та третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача:Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради подавши апеляційні скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Апелянт ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі не погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що в цій частині судове рішення є необгрунтованим та незаконним, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Просить оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення у цій частині про задоволення позову в повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, зокрема, що судом невірно зроблено висновок, що за доводами сторони позивача предметом даного судового спору є перевірка правомірності  рішень органу місцевого самоврядування при формуванні земельної ділянки по АДРЕСА_4 , а рішення Рівненської міської ради № 2873 від 02.04.2013 року жодним чином не стосується означених питань, не вплинуло на спірні правовідносини та не порушило інтересів мешканців будинку по АДРЕСА_2 , на захист яких подано позовні заяви  у цій справі. За таких обставин зроблено висновок, що у суду відсутні підстави для застосування судового захисту в цій частині судового спору з мотивів, які наведені позивачем та третьою особою на обгрунтування позовних вимог. Натомість апелянт зазначає, що в даному випадку рішення Рівненської міської ради № 2873 від 02.04.2013 року є самостійним предметом оскарження у звязку з самовільним вивезенням приватного майна та не повязане з формуванням земельної ділянки. Вважає,що рішення про демонтаж незаконно встановлених гаражів, які знаходяться на прибудинковій території, належить до компетенції суду. Проте рішень з цього приводу судом не приймалось. Зазначає, що статтею 42 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співласниками.
Крім цього апелянт зазначає, що відмова у скасуванні рішення Рівненської міської ради № 3303 від 11.03.2010 року яке було прийняте для розроблення землевпорядної документації на земельну ділянку певного розміру – орієнтовною площею 9548 кв.м. з додаванням графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, тощо, залишає за УКБ виконкому право на повторне замовлення проекту землеустрою, який повинен відповідати цьому рішенню про надання дозволу на розроблення проекту. Зазначає, що зважаючи на відсутність вільної землі в розмірі 9548 кв.м. і затверджені графічні матеріали, порушення прав та інтересів мешканців буд. АДРЕСА_2 залишається.  Вважає, що враховуючи взаємоповязаність рішень, похідний характер рішення Рівненської міської ради № 3701 від 29.06.2010 року від рішення Рівненської міської ради  № 3303 від 11.03.2010 року, незаконність надання дозволу міською радою на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки площею 9548 кв.м. на АДРЕСА_4 в межах графічних матеріалів, рішення № 3303 від 11.03.2010 року підлягає скасуванню для залишення права Рівненській міській раді надати мотивовану відмову у його наданні в разі повторного звернення з аналогічним клопотанням. Також стверджує, що залишення в силі рішення № 3303 від 11.03.2010 року створює перепони для мешканців будинку АДРЕСА_2 для звернення з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до Рівненської міської ради, в якому орієнтовний розмір земельної ділянки і межі графічних матеріалів будуть накладатись на ті, що містяться у оскарженому рішенні міської ради. 
Апелянт Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради в поданій апеляційній скарзі не погоджується оскаржуваним рішенням суду  в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправним та нечинним пункту першого рішення Рівненської міської ради № 3701 від 29.06.2010р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_4 та передачу її в оренду», вважає що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його в цій частині та відмовити в задоволенні позову. 
В обгрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає,  що судом не вірно оцінено докази у справі та як наслідок зроблено помилкові висновки по суті справи. Зазначає, що судом належним чином не досліджувалось питання чи знаходиться у межах земельної ділянки по АДРЕСА_4 , кадастровий номер № 5610100000:01:003:0028 частина будинку АДРЕСА_2 та його прибудинкової території. Вважає, що дослідження вказаного питання потребує спеціальних знань у сфері землеустрою, однак  з метою встановлення обставин у справі судом не було призначено експертизу, а вирішено спір на основі поданих сторонами доказів. Апелянт вважає, що твердження суду що межа земельної ділянки кадастровий номер №5610100000:01:003:0028 проходить через частину житлового будинку АДРЕСА_2 не основується на належних і допустимих доказах, а відтак не заслуговує на увагу. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що ні проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_4 , ні містобудівна документація не містять прямої вказівки, позначення, меж тощо, де чітко зазначено, що частина будинку АДРЕСА_2 та\або його прибудинкової території знаходиться у межах земельної ділянки по АДРЕСА_4 , кадастровий номер № 5610100000:01:003:0028. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що дають можливість встановити конфігурацію, межі земельної ділянки (прибудинкової території) на якій розташований будинок АДРЕСА_2 , зокрема містобудівна чи землевпорядна документація.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача-Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради у письмових поясненнях на апеляційну скаргу Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради  погоджується з доводами даного апелянта, вважає що  судом першої інстанції надано не вірну оцінку доказам, на основі чого зроблено помилковий висновок стосовно того, що ситуаційний план (схема) є належним доказом, що дає можливість встановити накладення земельної ділянки по АДРЕСА_4 , відведеної для забудови та будинку АДРЕСА_2 . Зазначає, що жоден з інших додатків до містобудівних умов та обмежень від 16.02.2016р. №01-М/11, від 29.02.2016р. № 01-М/23 та від 29.02.2016р. №01-М/22,  які відображають межі земельної ділянки кадастровий номер № 5610100000:01:003:0028 не містять документального підтвердження накладення земельної ділянки на частину житлового будинку АДРЕСА_2 , що міститься в матеріалах справи та досліджувався судом першої інстанції. Вважає, що наявні у справі матеріали не дають змоги встановити факт накладення земельної ділянки на частину  житлового будинку АДРЕСА_2 , факт зменшення прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_2 за рахунок виділеної новоствореної земельної ділянки по АДРЕСА_4 . Просить вимоги апеляційної скарги Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради задовольнити.   
Апелянт ОСОБА_1 повідомлявся судом про час та місце розгляду справи однак до суду не зявився. Згідно поданого клопотання від 12.08.2020 року просив розгляд справи провести без його участі.
Апелянт Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради будучи повідомленим про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.
Позивач ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , згідно поданих клопотань від 12.08.2020 року вимоги  апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримали, розгляд справи просили провести без їхньої участі.  
В судовому засіданні представник третьої особи ТзОВ «Сігірія» надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, просив вимоги такої задовольнити та заперечив проти вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 ..
Відповідачі та інші треті особи які беруть участь у даній справі повідомлялися судом про розгляд справи, однак явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних  скарг та пояснення на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційні  скарги   підлягають до  часткового задоволення з наступних  підстав.
Як вбачається  з матеріалів справи рішенням Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 9548 кв.м на АДРЕСА_4 для надання в оренду на десять років Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями, відвівши цю ділянку за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради (пункт 1) (а.с.49 .1).
В подальшому, рішенням Рівненської міської ради №3701 від 29.06.2010 Рівненська міська рада вирішила:
затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки  на АДРЕСА_4 Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями (пункт 1);
передати Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради в оренду на десять років земельну ділянку площею 9548 кв.м на АДРЕСА_4 з числа земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і з правом укладання договору суборенди (пункт 2) (а.с.63 т.1).
Також, рішенням Рівненської міської ради №2873 від 02.04.2013 з метою впорядкування розміщення тимчасових споруд та вирішення питань, пов`язаних із самовільним розміщенням тимчасових споруд на території міста Рівного, затверджено Порядок демонтажу незаконно встановлених тимчасових споруд на території міста Рівного (а.с.64,65-69 т.1).
Вважаючи вищевказані рішення Рівненської міської ради протиправними, позивач ОСОБА_2 та третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_1 звернулись до суду з позовами про їх скасування у зв`язку з невідповідністю Конституції України та законам України, а саме у зв`язку з порушеннями чинного законодавства під час формування земельної ділянки по АДРЕСА_4 , внаслідок чого на їхню думку було неправомірно зменшено площу прибудинкової території будинку по АДРЕСА_2 , а також мало місце накладання земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 . При цьому, способом захисту порушеного права мешканців будинку по АДРЕСА_2 третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_1  вважає приведення меж земельної ділянки по АДРЕСА_4 у відповідність з  рішенням виконкому Рівненської міської ради за № 136 від 14.05.1986; проектом завершення будівництва, розробленим у 2001 році Рівненською філією Державного підприємства “Український державний науково-дослідний інститут проектування міст “Діпромісто”; кресленнями розпланування проекту будівництва будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території, на якій передбачена стоянка для автомобілів тощо; розпорядженням Рівненського міського голови № 3548-р від 29.12.2002; з розпорядженням міського голови № 968 від 16.04.2013.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та визнавши протиправним та нечинним рішення Рівненської міської ради № 3701 від 29.06.2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_4 та передачу її в оренду» в частині пункту першого, суд першої інстанції вважав, що поведінка Рівненської міської ради при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_4 , спірним рішенням № 3701 від 29.06.2010 року не відповідає вимогам добросовісності та розсудливості, а саме рішення в частині пункту першого прийняте без урахування всіх обставин. Суд вважав, що внаслідок вказаного рішення Рівненської міської ради від 29.06.2010 №3701 щодо затвердження  проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_4 було фактично зменшено площу прибудинкової території по АДРЕСА_2 , що порушує інтереси мешканців будинку   АДРЕСА_2 , у тому числі й позивача та третьої особи з самостійними вимогами, які звернулися в суд з позовом. 
Колегія суддів з приводу наведеного зазначає наступне.
Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; д) організація землеустрою;                                       е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;  є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;  з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Відповідно до положень статті 123 Земельного кодексу України (в редакції станом на час прийняття спірних рішень Рівненської міської ради № 3303 від 11.03.2010 та № 3701 від 29.06.2010)  встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону;надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).
Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.
Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.
Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою.
Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проекту він повертається заявнику у зазначений у цій частині строк.
Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи відповідно до закону.
У разі якщо місце розташування об`єкта, розміри і межі земельної ділянки, що пропонується до вилучення (викупу), та умови вилучення (викупу) цієї ділянки погоджені згідно з вимогами статті 151 цього Кодексу, які під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не змінилися, проект погодженню не підлягає.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.
Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відповідно до  статті 124 Земельного кодексу України (в редакції на час прийняття вказаних вище спірних рішень Рівненської міської ради) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
Як вже зазначено вище рішенням Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 9548 кв.м на вул. Соборній,450 в місті Рівному для надання в оренду на десять років Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями, відвівши цю ділянку за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради (пункт 1) (а.с.49 .1).
Іншим рішенням Рівненської міської ради №3701 від 29.06.2010 Рівненська міська рада вирішила: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки  на вул. Соборній,450 Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями (пункт 1); передати Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради в оренду на десять років земельну ділянку площею 9548 кв.м на АДРЕСА_4 з числа земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і з правом укладання договору суборенди (пункт 2) (а.с.63 т.1).
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до частини першої статті другої КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.
Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).
За змістом частини першої статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Аналізуючи наведені норми та висновок Конституційного Суду України, вбачається, що під час розгляду справи суд повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача.
Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до п.9 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, прав, свобод або інтересів позивача.
Отже, для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваним рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи або особи в інтересах якої вона звернулася.
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Як вбачається із змісту оскаржуваних позивачем та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору рішень Рівненської міської ради № 3303 від 11.03.2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_4 » та №3701 від 29.06.2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Соборній, 450 та передачу її в оренду»  такі є актом індивідуальної дії, які породжують  права та обов`язки для Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради.
Так,  рішенням Рівненської міської ради № 3303 від 11.03.2010 року  надано дозвіл  на  розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 9548 м.2 на вул.Соборній, 450 в м.Рівному для надання в оренду на десять років Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування дитлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями, відвівши цю ділянку за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради; установлено, що питання будівництва на цій ділянці та визначення інвестора для спорудження вищевказаного обєкта має бути розглянуто комісією з питань залучення інвесторів у будівництво обєктів житла, соціально-культурної сфери та інженерних мереж у місті Рівному; рекомендовано Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради провести добровільну державну експертизу землевпорядної документації; розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки провести у відповідності з вимогами чинного законодавства.
Рішеннням № 3701 від 29.06.2010 року  затверджено  проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Соборній, 450 Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими  приміщеннями; передано Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради в оренду на десять років земельну ділянку площею 9548 кв.м. на АДРЕСА_4 з числа земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і з правом укладання договору суборенди; установлено, що питання будівництва на цій ділянці та визначення інвестора для спорудження вищевказаного обєкта має бути розглянуто комісією з питань залучення інвесторів у будівництво обєкта житла, соціально-культурної сфери та інженерних мереж у місті Рівному; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права; у трьохмісячний термін з дня прийняття рішення землекористувачу виготовити та отримати документ, що посвідчує право оренди земельної ділянки; зобовязано землекористувача виконувати свої обовязки відповідно до вимог статті 96 Земельного кодексу України; попереджено землекористувача про те, що використання земельної ділянки не за призначенням тягне за собою припинення права користування; зобовязано землекористувача забезпечувати безоплатний та безперешкодний ддоступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд на них, що знаходяться в межах закріпленої за ним території, та утримувати її та прилеглу територію, дотримуючись санітарних норм.
Отже, у правовідносинах із затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_4 Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради,  позивач та третя особа, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору не є їх учасниками, тому оскаржувані рішення відповідача не породжують для позивача та третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору  жодних прав та обов`язків, відтак право на захист у них – відсутнє,  а проживання по сусідству з територією щодо якої затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду, не надає особі статусу учасника цих правовідносин з огляду на те, що для неї оскаржувані рішення не створили жодних юридичних наслідків. Відповідно відсутність у позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача, прав та/або обов`язків у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень не надає йому і права на захист у спосіб, який він обрав.
За наведених вище обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції вказаних обставин не зясував, а відтак заявлені позивачем ОСОБА_2 вимоги щодо визнання протиправними та не чинними повністю рішень Рівненської міської ради № 3303 від 11.03.2010 року, № 3701 від 29.06.2010  та вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1  щодо визнання протиправними та скасування пунктів перших вказаних рішень задоволенню не підлягають .
Щодо оскарженуваго позивачем та третьою особою рішення Рівненської міської ради №2873 від 02.04.2013 «Про затвердження Порядку демонтажу незаконно встановлених тимчасових споруд на території міста Рівного» колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  статті 25 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені  Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, визначає Закон України “Про благоустрій населених пунктів” від 06.09.2005
№ 2807-IV (далі – Закон № 2807-IV).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Статтею 10  Закону № 2807-IV  встановлено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить:
1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів;
2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів;
3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб);
4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Рівненської міської ради № 2873 від 02.04.2013 року  прийняте  відповідно до  повноважень відповідного органу місцевого самоврядування, встановлених законом та не порушує прав позивача та третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору.
З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки відсутні підстави для визнання протиправними оскаржуваних рішень Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010р. та № 3701 від 29.06.2010 року  то не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про зобовязання відповідачів привести межі земельної ділянки кадастровий номер 5610100000:01:003:0028 у відповідність:- з рішенням виконкому Рівненської міськради за № 136 від 14.05.1986 року; - з проектом завершення будівництва розробленим у 2001 році Рівненською філією Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто»; - кресленнями розпланування проекту будівництва будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території, на якій передбачена стоянка для автомобілів, тощо; - з розпорядженням Рівненського міського голови № 3548-р від 29.12.2002 року;- з розпорядженням міського голови № 968-р від 16.04.2013 року.
Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є : 1)неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Доводи апелянтів дають підстави вважати, що судом першої інстанції не повно зясовано  обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити  з наведених вище мотивів. 
Керуючись статтями 308, 315, 317, 321, 322, 325,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради задовольнити частково.
Рішення  Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 817/1050/18 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.   
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	О. І. Довга  	
Повне судове рішення складено 29.10.2020