Ухвала       
 
11 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 720/23/20
провадження № 61-17492ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Руляков Віталій Володимирович, на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07 липня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду                  від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому, уточнивши свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на свою корись заборгованість за кредитним договором від 15 лютого 2008 року № 014/5810/44/16766 у розмірі                  940 711,52 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.
 
Новоселицький районний суд Чернівецької області рішенням від 07 липня 2020 року в задоволенні позову відмовив.
 
Чернівецький апеляційний суд постановою від 26 жовтня 2020 року рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07 липня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором з фізичною особою від 15 лютого 2008 року № 014/5810/44/16766 в розмірі 940 711,52 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 516 727,28 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 265 600,41 грн; заборгованості зі сплати пені -                          146 695,99 грн; інфляційних втрат з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення - 108 743,54 грн; 3 %  річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання - 49 640,29 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
24 листопада 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Руляков В. В., подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07 липня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року у вищевказаній справі. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано конкретної обов`язкової підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається певний пункт частини 1 статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, або певний пункт частини 3 статті 411 ЦПК України з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Окрім цього, відповідно до статей 25 та 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій. Касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга. 
 
Разом з тим, у відповідності до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
 
Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 підписана адвокатом Руляковим В. В. Однак до касаційної скарги додано копію ордера від 23 листопада 2020 року серії АІ № 1069885, згідно з яким Руляков В. В. має право представляти інтереси ОСОБА_1 в Касаційному цивільному суді Верховного Суду України.

Отже, заявнику необхідно надати суду оформлений належним чином документ, який підтверджує повноваження Рулякова В. В. представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Руляков Віталій Володимирович, на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07 липня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду                  від 26 жовтня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев