УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 675/1998/19
Провадження № 22-ц/4820/1694/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Журбіцький В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, державного реєстратора Комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля» Кметя Володимира Леонідовича, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділлятрансагро» про визнання бездіяльності щодо неприйняття рішення про передачу земельної ділянки в оренду та наказу про надання земельної ділянки у власність незаконними, визнання договору оренди землі недійсним і скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2020 року про залишення позову без розгляду,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області (далі – Держгеокадастр), Державного реєстратора комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля» Кметя В.Л. (далі – Державний реєстратор Кметь В.Л.), ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділлятрансагро» (далі – ТОВ «Поділлятрансагро») про визнання бездіяльності щодо неприйняття рішення про передачу земельної ділянки в оренду та наказу про надання земельної ділянки у власність незаконними, визнання договору оренди землі недійсним і скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.
ОСОБА_1 зазначила, що наказом Держгеокадастру №22-3749/14-14-СГ від 3 вересня 2014 року їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 80,1019 га за межами Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в оренду для ведення фермерського господарства. Позивачка розробила проект землеустрою, сформувала земельну ділянку як об`єкт цивільних прав і зареєструвала її в Державному земельному кадастрі. Після погодження проекту землеустрою та складання технічної документації з нормативної грошової оцінки землі позивачка неодноразово зверталася до Держгеокадастру з заявами про передачу їй земельної ділянки в користування, натомість, її звернення не були розглянуті.
11 грудня 2017 року Держгеокадастр видало наказ №22-23229-СГ про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер 6822186600:05:018:0848) для ведення особистого селянського господарства, виділивши її з призначеної для передачі позивачці в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 6822186600:05:018:0001 та змінивши вид землекористування. На підставі цього наказу 19 грудня 2017 року Державний реєстратор Кметь В.Л. зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку.
За договором оренди землі №9 від 22 січня 2018 року ОСОБА_2 передав ТОВ «Поділлятрансагро» спірну земельну ділянку в користування строком на 15 років, а 30 січня 2018 року Державний реєстратор Кметь В.Л. вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис про речове право ТОВ «Поділлятрансагро» на землю.
Протиправна бездіяльність Держгеокадастру щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу позивачці земельної ділянки в оренду, а також наказ Держгеокадастру про надання спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 призвели до позбавлення її права користування землею. Оспорюваний договір оренди порушує речове право позивачки на земельну ділянку, не відповідає вимогам закону та є недійсним в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України. Оскільки порушене право позивачки підлягає відновленню, то має бути скасована державна реєстрація речового права відповідачів на спірну земельну ділянку.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд:
визнати бездіяльність Держгеокадастру щодо неприйняття ним рішення стосовно поданої нею заяви від 18 вересня 2017 року про затвердження проекту землеустрою та передачі їй у користування земельної ділянки площею 80 га, розташованої за межами Сахнівецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, незаконною;
визнати наказ Держгеокадастру №22-23229-СГ від 11 грудня 2017 року про передачу земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 6822186600:05:018:0848) у власність ОСОБА_2 незаконним;
скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 6822186600:05:018:0848), проведену 19 грудня 2017 року Державним реєстратором Кметем В.Л. (номер запису про право власності 24108414);
визнати договір оренди землі №9 від 22 січня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 і ТОВ «Поділлятрансагро», недійсним;
скасувати державну реєстрацію права ТОВ «Поділлятрансагро» на оренду земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 6822186600:05:018:0848), проведену 30 січня 2018 року Державним реєстратором Кметем В.Л. (номер запису про інше речове право 24651609).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Суд виходив з того, що ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, повторно, 7 серпня та 3 вересня 2020 року, не з`явилася в судове засідання та не зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, а поважність причини повторної неявки позивачки не має правового значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачка та її представниця, адвокатеса Кривінчук О.В., не з`явилися в судове засідання з поважних причин і повідомили суд про причини неявки, внаслідок чого підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «Поділлятрансагро» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, вказуючи на її законність та обґрунтованість.
Держгеокадастр, Державний реєстратор Кметь В.Л. і ОСОБА_2 не висловили своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Ухвалою суду першої інстанції від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 
ОСОБА_1 брала участь у судовому процесі через свою представницю, адвокатесу Кривінчук О.В., повноваження якої підтверджуються ордером серії АА №061231 від 30 жовтня 2019 року.
Справа призначалася до судового розгляду на 23 січня та 25 лютого 2020 року.
25 лютого 2020 року ОСОБА_3 приймала участь у судовому засіданні, в якому розгляд справи відкладено.
У подальшому судові засідання призначалися на 7 серпня і 3 вересня 2020 року.
ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце цих судових засідань, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 247, т. 2 а.с. 4), разом із тим, у названі дні ні вона, ні її представниця, ОСОБА_3 , не з`явилися до суду.
ОСОБА_3 подала суду клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що 7 серпня 2020 року вона не зможе взяти участь у судовому засіданні у зв`язку з заходами, спрямованими на запобігання поширенню коронавірусу (COVID-19), та загрозою зараження на цю респіраторну інфекцію, а 3 вересня 2020 року – у зв`язку з її перебуванням у відпустці (т. 2 а.с. 1, 8). При цьому ОСОБА_3 просила суд визнати причини її неявки у судові засідання поважними.

Застосовані норми та джерела права

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
До основних засад (принципів) цивільного судочинства, зокрема, віднесено: розумність строків розгляду справи судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами  (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;  сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;  з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;  подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;  надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;  виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;  виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Статтею 128 ЦПК України визначено порядок повідомлення учасників справи про судове засідання. Зокрема, суд викликає учасників справи у судове засідання, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішенні від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з`явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений ?...? ЦПК. У разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, належним чином і в установленому порядку повідомленої про дату судового засідання, питання про можливість судового розгляду вирішується з урахуванням вимог ?...? ЦПК .

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що з метою своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи позивач (заявник), який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, зобов`язаний з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо його явка визнана судом обов`язковою.
Неявка позивача (заявника) або його представника, за відсутності заяви про розгляд справи без їх участі, унеможливлює вирішення спору по суті.
Залишення позову без розгляду – це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та відсутні перешкоди для такого розгляду.
При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Саме таку правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд (у тому числі в постанові від 7 серпня 2020 року у справі №405/8125/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була в установленому порядку повідомлена про дату, час і місце судових засідань, які відбулися 7 серпня та 3 вересня 2020 року, зокрема 13 липня 2020 року їй була вручена судова повістка про виклик у судове засідання на 7 серпня 2020 року, а 19 серпня 2020 року – судова повістка про виклик у судове засідання на 3 вересня 2020 року.
Наразі, в указані дати ні ОСОБА_1 , ні її представниця, ОСОБА_3 , повторно не з`явилися в судове засідання та завчасно не подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно відхилив клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи та залишив позов ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах чинного законодавства.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, внаслідок чого підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2020 року про залишення позову без розгляду – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2020 року.

Судді:                                                        О.І. Ярмолюк

                                                                       А.В. Купельський

                                                                       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Демчук П.В.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 47