Дата документу 23.10.2020 Справа № 937/9567/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 937/9567/19                                                      Головуючий у 1 інстанції Дараган Л.В.
Провадження №22ц/807/2513/20                              Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 жовтня 2020року         м. Запоріжжя
       Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,
суддів: Онищенка Е.А.,
        Крилової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених бюджетних коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019 року Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених бюджетних коштів. 
В обґрунтування своїх вимог зазначали, що 03 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до управління за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та за допомогою на дітей одиноким матерям. 
Відповідно до рішення від 26 квітня 2019 року державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям була призначена з 01 квітня 2019 року по 17 серпня 2019 року у розмірі 2531,61 грн. щомісячно, та з 18 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 3008,80 грн. щомісячно, без урахування перерахунків.
Відповідно до рішення від 26 квітня 2019 року допомога на дітей одиноким матеріям була призначена: з 01 квітня 2019 року по 09 липня 2019 року у розмірі 1090,69 грн. щомісячно на дитину - ОСОБА_3 ; та з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 у розмірі 1196,69 грн. щомісячно, та з 18.08.2019 по 30.09.2019 у зі 1196,69 грн., щомісячно на дитину - ОСОБА_3 , без урахування перерахунків.
Позивач зазначив, що при написанні заяви ОСОБА_1 зобов`язалась повідомити управління про будь - які зміни. При заповненні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 03 квітня 2019 року ОСОБА_1 зазначила лише наявність доходів у вигляді допомоги яку отримує в УСЗН Мелітопольської МР та Мелітопольському міськрайонному центру зайнятості, пенсії, а також зазначила, що інших видів доходів за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року вона та члени її сім`ї не отримували. 
Проте, в результаті проведеної перевірки даних, наданих відповідачем встановлено, що нею надана неповна/невірна інформація про наявність додаткового доходу за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року у сумі 24000 грн. за кодом 126 «Дохід від працедавця як додаткове благо» та кодом 151 «Страхові виплати за договором іншим, ніж ДСЖ або НПС.
16 серпня 2019 року ОСОБА_1 до управління було подано заяву щодо перерахунку призначеної виду допомоги та зобов`язання повернути надмірно виплачені кошти. В результаті перегляду права на отримання допомоги та з урахуванням додаткового доходу було встановлено надмірно виплачені державні кошти у вигляді допомоги на загальну суму 15227,31 грн. 20 серпня 2019 року ОСОБА_1 було направлено відповідне повідомлення, запропоновано повернути надмірно виплачені кошти до 19 серпня 2019 року. 
Зі службової записки начальника відділу виплат було встановлено, що перерахунок суми надміру нарахованих бюджетних коштів було розраховано невірно. Після перерахунку сума коштів становить 15526,91 грн., про що 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення. Запропоновано повернути надмірно виплачені кошти до 08 листопада 2019 року. Сума відповідачем не погашена.
Посилаючись на зазначене, Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області просило стягнути на їх користь з ОСОБА_1 15526,91 грн. 
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року позов залишено без задоволення. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги. Стягнути з відповідача судові витрати. 
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Так, встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, що 03 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг. Просила призначити їй державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей одиноким матерям (а.с. 6-7).
Разом із заявою, ОСОБА_1 також подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. В декларації зазначено, що доходи її родини складаються з державної соціальної допомоги, пенсії, інші доходи з жовтня 2018 року по березень 2019 року відсутні а.с. 8).
Рішенням про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 26 квітня 2019 року, ОСОБА_1 призначено соціальну допомогу з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року (а.с. 9).
Також, рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 призначено допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) (а.с. 11).
З рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 01 липня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 призначено допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) (а.с. 12).
В довідці від 29 липня 2019 року про завантажені доходи, зазначено, що ОСОБА_1 , окрім сум державної та соціальної допомоги у вигляді адресних виплат, у період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року отримала доходи за кодом 126 - дохід від працедавця як додаткове благо у розмірі 12000 грн. та за кодом 151 - дохід від працедавця як додаткове благо у розмірі 12000 грн. (а.с. 13). 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області із заявою, в якій просила перерахувати виплату допомоги, які вона отримує, оскільки на її рахунок з АТ «Банк Форвард» була нарахована у четвертому кварталі 2018 року сума у розмірі 12000 грн. ОСОБА_1 зобов`язалась повернути суму переплати (а.с. 14). 
З акту проведеної перевірки від 19 серпня 2019 року встановлено, що Управлінням соціального захисту населення проведена перевірка правильності та повноти інформації, наданої на призначення соціальної допомоги ОСОБА_1 , було виявлено, що заявник надав невірну інформацію про доходи, внаслідок чого було надмірно виплачено кошти в сумі 15227,31 грн. протягом періоду з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2019 року (а.с. 17).
З розрахунку переплати допомоги одиноким матерям, здійсненим Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області за період з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року, вбачається, що сума у розмірі 12000 грн. була врахована при здійсненні перерахунку (а.с. 22).
Наказом Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 19 серпня 2019 року № 422-Р, було вирішено стягнути з ОСОБА_1 суму надміру нарахованої допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 5526,91 грн. ДСД малозабезпеченим сім`ям в розмірі 9700,40 грн. Продовжено призначення ОСОБА_1 допомоги на дітей одиноким матерям. Припинено призначення та виплату ОСОБА_1 ДСД малозабезпеченим сім`ям (а.с. 17).
Згідно розрахунку переплати допомоги одиноким матерям, доданого позивачем до позову, сума переплати допомоги одиноким матерям за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2019 року становить 5526,91 грн., сума переплати допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2019 року становить 10000 грн. (а.с. 16, 22-24).
Наказом про внесення змін від 08 жовтня 2019 року № 520-Р, пункт 1 наказу від 19 серпня 2019 року викладно в такій редакції: стягнути з ОСОБА_1 суму надміру нарахованої допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 5526,91 грн. та суму надміру нарахованої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 10000 грн. (а.с. 25). 
ОСОБА_1 повідомлено про припинення виплати соціальної допомоги та про зобов`язання повернути переплачені суми до 08 листопада 2019 року (а.с. 18).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 4 кварталу 2018 року по 1 квартал 2019 року, у ОСОБА_1 в 4 кварталі 2018 року значиться отриманий від АТ «Банк Форвард» дохід в розмірі 12000 грн. (код 126 – додаткове благо) та отриманий від ПрАТ «Страхова компанія «Довіра та Гарантія» дохід в розмірі 12000 грн. (код 151 – страхові виплати) (а.с. 15).
З повідомлення ГУ ДПС у Запорізькій області від 03 квітня 2020 року, вбачається, що за відомостями про суми виплачених доходів та утриманих податків, які надійшли з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України, у 4 кварталі 2018 року ОСОБА_1 отримала дохід в розмірі 12000 грн. від АТ «Банк Форвард» та 12000 грн. від ПрАТ «Страхова компанія «Довіра та гарантія». За роз`ясненнями щодо зазначених сум доходів, утриманих податків та ознак доходів необхідно звертатися до податкових агентів (джерел доходів), а саме до АТ «Банк Форвард» та ПрАТ «Страхова компанія «Довіра та гарантія» (а.с. 70-71).
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року витребувано у АТ «Банк Форвард» інформацію щодо отримання ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 12000 грн. а також банківську виписку з особового рахунку ОСОБА_4 . Витребувано у ПрАТ «Страхова компанія «Довіра та гарантія» інформацію щодо виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування, та копії договору, акту щодо страхового випадку ОСОБА_4 (а.с. 78-79). 
З повідомлення ПрАТ «Страхова компанія «Довіра та гарантія» від 11 червня 2020 року, вбачається, що у зв`язку з настанням події, що мала ознаки страхового випадку за договором страхування від нещасних випадків і хвороб держателів банківських платіжних карток № НОМЕР_1 НВіХ від 02 лютого 2018 року, на підставі страхового акту № 200096326 НВІХ КК від 23 жовтня 2018 року платіжним дорученням на користь ОСОБА_1 було здійснено виплату страхового відшкодування на суму 12000 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена страховою компанією на рахунок АТ «Банк Форвард» (страхова виплата була зарахована в якості погашення кредитної заборгованості гр.. ОСОБА_1 за кредитним договором, який був укладений між нею та АТ «Банк Форвард») (а.с. 96-107, 108).
Також, згідно повідомлення АТ «Банк Форвард» від 17 березня 2020 року, 01 грудня 2017 року між банком і ОСОБА_1 було укладено договір про надання та використання платіжної картки. ОСОБА_1 надала згоду на підключення послуги страхування по вказаному договору. 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до банку із заявою про настання страхового випадку. Сума страхового відшкодування в розмірі 9660 грн. надійшла на рахунок ОСОБА_1 31 жовтня 2018 року та була направлена на часткове погашення заборгованості. Згідно норм Податкового кодексу України банк утримав і перерахував до бюджету податки із суми страхового відшкодування від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі. За 4 квартал 2018 року банком була подана податкова звітність, в якій було відображено дані щодо виплачених доходів, а саме: П.І.Б. – ОСОБА_1 , сума страхового відшкодування – 12000 грн., сума утриманого ПДФО (18 %) – 2160 грн., сума утриманого військового збору (1,5 %) – 180 грн., сума страхового відшкодування без податків – 9660 грн. (а.с. 110-111).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 бюджетних коштів в розмірі 15526,91 грн., оскільки нею додатковий дохід, який включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, в 4 кварталі 2018 року не отримувався. А подвійний облік в Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків однієї й тієї ж самої грошової суми за різними кодами не може свідчити про недобросовісність.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон №1768-III) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.
Відповідно до абзаців 2, 6 статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.
Середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.
Пунктами 2, 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок) соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.
Відповідно до положень пункту 14 Порядку, розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги.
Пунктом 6 Порядку (у редакції, чинній на час подання заяв ОСОБА_1 ) зазначено, що для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; довідку про склад сім`ї, декларацію про доходи та майно та довідку про наявність та розмір земельної частки (паю) (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).
Правилами пункту 12 Порядку передбачено, що у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.
Відповідно до пункту 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів, встановлюють строки та порядок їх повернення. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.
Оскільки, судом встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «Довіра та Гарантія» виплатило ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 12000 грн., яка була перерахована АТ «Банк Форвард», який є вигодонабувачем за договором страхування, і в подальшому саме ця виплата була зарахована в якості погашення заборгованості за кредитним договором. Отже, вбачається, що зазначені в Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків суми отриманого відповідачкою в 4 кварталі 2018 року доходу в розмірі 12000 грн. від АТ «Банк Форвард» дохід (код 126 – додаткове благо) та доходу в розмірі 12000 грн. від ПрАТ «Страхова компанія «Довіра та Гарантія» (код 151 – страхові виплати) є однією й тією ж сумою, яка була виплачена ОСОБА_1 як страхове відшкодування.
Також суд обґрунтовано врахував, що зазначена сума страхового відшкодування згідно положень п.п. 165.1.27 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Натомість, АТ «Банк Форвард» вказана сума страхового відшкодування була помилково визначена як така, з якої має бути нарахований, утриманий і сплачений податок. При цьому банк послався на норми абзац «г» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України і не врахував, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку має включатися дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, крім випадків, передбачених статтею 165 Податкового кодексу України.
Як неодноразово зазначав Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).
Пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Доводи апеляційної скарги щодо помилкового посилання суду першої інстанції на ст. 1215 ЦК України, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин статтю 1215 ЦК України, оскільки Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області не було доведено недобросовісності з боку ОСОБА_1 під час подання документів з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та одиноким матерям.
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а отже скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,- 

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області - залишити без задоволення.
Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року у цій справі – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 23 жовтня 2020року.

Головуючий:

Судді: