ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/689/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 листопада 2020 року                                                                                            м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                                                       Бєлової Л.В.
суддів:                                                                                           Аліменка В.О.,
                                                               Безименної Н.В.   

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2020 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом   Державної служби геології та надр України до ТОВ «БСФ» про анулювання спеціального дозволу, -
В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивач, Державна служба геології та надр України, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просила: 
- припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5834 від 23.08.201, виданого ТОВ «БСФ». 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. 
Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «БСФ» не були усунуті порушення, зазначені в приписі, що є підставою для анулювання спеціального дозволу на користування надрами. 
05 листопада 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ТОВ «БСФ», в якому відповідач повністю підтримує позицію суду першої інстанції. 
Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «БСФ» володіє спеціальним дозволом на користування надрами від 23.08.2013 року № 5834, на видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ), бішофіт, родовище - Новоподільське, ділянка - Центральна, Чернігівська область/м.Чернігів, Ічнянський район/м.Ічня, поблизу західної околиці с. Новий Поділ (а.с. 10).
Наказом Держгеонадр України від 12 березня 2018 року № 89 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у квітні 2018 року було доручено Департаменту державного геологічного контролю провести планові перевірки надрокористувачів, зазначених у Переліках надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у квітня 2018 року. Згідно Переліку, до зазначених надрокористувачів було включено позивача (а.с. 16).
У період з 02 квітня по 04 квітня 2018 року у позивача була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування, за результатами якої відповідачем було складено Акт перевірки № 9/5834 від 04 квітня 2018 року (а.с. 18).
У зв`язку з виявленими та зафіксованими актом перевірки порушеннями, 04 квітня 2018 року відповідачем було складено припис № 9/5834, яким надано строк до 04 травня 2018 року на усунення порушень законодавства у сфері надрокористування (а.с. 27).
Наказом Держгеонадр України від 27.06.2018 року № 216 «Про поновлення, зупинення дії,     анулювання спеціальних дозволів на користування     надрами,     встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів» було зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 5834 від 23 серпня 2013 року, наданого ТОВ «БСФ» на підставі підпунктів 1, 4 пункту 22 Порядку № 615 через порушення ст.ст.24,  40 Кодексу України про надра, абзацу 3 ст. 11 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Надрокористувачу було надано 30 днів на усунення порушень (а.с. 29).
Листом № 18367/03/14-18 від 14.09.2018 відповідача було повідомлено про те, що у зв`язку із неусуненням причин зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, розглянуто питання щодо припинення права користування надрами та запропоновано надати у 15 денний строк власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами (а.с. 31).
Листом № 65/10 від 03.10.2018 відповідач виявив незгоду на припинення права користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №5834 від 23.08.2013 (а.с. 32).
Вважаючи наявними правові підстави для припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що наказ Державної служби геології та надр України № 216 від 27 червня 2018 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5834 від 23.08.2013 року, виданого ТОВ «БСФ» визнаний протиправним та скасований в судовому порядку, в адміністративного суду відсутні будь-які правові підстави для задоволення даного позову про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 5834 від 23.08.2013, виданого відповідачеві.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з п. 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Державна служба геології та надр України відповідно до покладених на неї завдань: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням, зокрема за: дотриманням нормативів, стандартів та інших вимог щодо геологічного вивчення і використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами) та угод про умови користування надрами (у тому числі угод про умови користування нафтогазоносними надрами); проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства. (підпункти 9, 10, 12, 14 пункту 4 Положення  № 1174)
Відповідно до частини першох  статті 13 Кодексу України про надра, користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Згідно приписів  статті 15 Кодексу України про надра, надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.
Положеннями  статті 16 Кодексу України про надра визначено, що переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.
Згідно з частиною сьомою  статті 4-1 Закону України від 06.09.2005 № 2806-IV     «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.
Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.
Анулювання документа дозвільного характеру з підстав, не передбачених законом, забороняється.
Відповідно до положень пункту  5 частини першої  статті 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється у разі використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.
Як було встановлено судом першої інстанції, Північним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, за результатами проведеної перевірки позивача, виданий припис від 04.04.2018 року № 9/5834, яким ТОВ «БСФ» було зобов`язано у строк до 04.05.2018 року усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Північного міжрегіонального відділу матеріали, які підтверджують факт усунення порушень. (а.с. 27)
В подальшому, Держгеонадрами розглянуто питання щодо зупинення дії дозволу, за результатами розгляду якого наказом Держгеонадр України від 27.06.2018 року № 216 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів» було зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 5834 від 23 серпня 2013 року, наданого ТОВ «БСФ» на підставі підпунктів 1, 4 пункту 22 Порядку № 615 через порушення ст.ст.24,  40 Кодексу України про надра, абзацу 3 ст. 11 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
В той же час, як було встановлено судом першої інстанції, ТОВ «БСФ» оскаржено наказ Держгеонадр України від 27.06.2018 року № 216 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5834 від 23 серпня 2013 року у судовому порядку у межах адміністративної справи № 826/16452/18. 
Відповідно до рішення  Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2019 року по справі №826/16452/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2019 року, адміністративний позов ТОВ «БСФ» задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України № 216 від 27 червня 2018 року в частині зупинення дії наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «БСФ» спеціального дозволу на користування надрами № 5834 від 23.08.2013 року.
Відповідне рішення  Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2019 року по справі № 826/16452/18 набрало законної сили. 
Так, як вбачається з вищевказаного рішення у справі № 826/16452/18, судом було встановлено порушення порядку проведення перевірки у вигляді підписання направлення на перевірку від 30.03.2018 р. № 9 неуповноваженою особою, а також проведення перевірки територіальним органом Держгеонадр, а не Департаментом державного геологічного контролю Держгеонадр, що є порушенням норм  Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
У справі №  826/16452/18 суд також вказав, що дії відповідача по оформленню результатів планової перевірки ТОВ «БСФ» суперечать ч.ч. 7, 8 ст. 7  Закону № 877-V  та приписам Положенню про Держгеонадра та не можуть вважатися вчиненими у чіткій відповідності до  закону,  і як наслідок Акт перевірки №9/5834 від 04.04.2018р. не може розглядатися як такий, що носить достатньо доказового значення, що фіксує порушення    вимог законодавства у сфері надрокористування.
При цьому, судом вказано, що відповідачем перед виданням наказу про зупинення дії дозволу не отримано достатньо доказів того, що ті порушення, які    відповідач вважає виявленими у позивача та мають місце на момент видачі припису від 04.04.2018р. № 9/5834, продовжували існувати та не усунуті ТОВ «БСФ», не дивлячись, що на їх усунення позивачем вживалися заходи та про це повідомлялося листами Держгеонадра. 
За приписами частини четвертої  статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду в, зокрема, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо визнання обставин, встановлених у справі № 826/16452/18, преюдиційними та такими, що свідчать про відсутність у позивача - контролюючого органу правових підстав для анулювання спеціального дозволу на користування надрами, виданого відповідачу.
Доводів на спростування правомірності таких висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга відповідача не містить.
Принцип верховенства права є одним з основоположних принципів демократичного суспільства, який є невід`ємним аспектом всіх статей Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує державу та будь-який державний орган виконувати судові розпорядження чи рішення, ухвалені проти держави (органу) (рішення Європейського суду з прав людини від 26 жовтня 2000 року у справі «Хасан і Чауш проти Болгарії»).
Держава-відповідач повинна забезпечити гарантії, передбачені  Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, і протиріччя між органами влади не повинні вплинути на права заявника, гарантовані даною Конвенцією (рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року у справі «Антонюк проти України»).
З урахуванням того, що наказ Державної служби геології та надр України № 216 від 27 червня 2018 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5834 від 23.08.2013 року, виданого ТОВ «БСФ» визнаний протиправним та скасований в судовому порядку, а також встановлення численних порушень порядку проведення перевірки та фіксування її результатів рішенням суду, яке набрало законної сили, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення позову в цій справі про припинення ТОВ «БСФ» права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 5834 від 23.08.2013 року.
Відповідно до частини першої  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2  статті 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2020 року. 
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Державної служби геології та надр України до ТОВ «БСФ» про анулювання спеціального дозволу. 
Згідно з положеннями  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2020 року - залишити без задоволення. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 09.11.2020.

Головуючий суддя                                                                                                                                              Л.В. Бєлова

Судді                                                                                                                                                                                          В.О. Аліменко,

                                                                                                      Н.В. Безименна