П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
  16 грудня 2020  року                                                                    м. Київ
                                                                                              Справа №753/22097/19
 
Резолютивна частина постанови оголошена 16 грудня 2020 року
Повний текст постанови складено 17 грудня 2020 року
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи:     позивач          ОСОБА_1 
відповідач      ОСОБА_2 
третя особа:   Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації 
                                                                       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Даниленко В.В.  28 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації  про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення способів участі у вихованні дітей, -
 
Справа №753/22097/19	 	 	
№ апеляційного провадження:22-ц/824/14230/2020	 	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.	 	
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення способів участі у вихованні дітей.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом:
 - зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надати позивачу ОСОБА_1 документально підтверджену інформацію  з навчального закладу про місце навчання малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надати позивачу ОСОБА_1 документально підтверджену інформацію (довідку) з медичної установи про медичний заклад, в якому отримують медичний супровід, медичну допомогу та перебувають на обліку діти сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надати позивачу ОСОБА_1 документально підтверджену інформацію про фактичне місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 завчасно (за 10 днів до поїздки рекомендованим листом на адресу її реєстрації) письмову документально підтверджену інформацію щодо дитячих оздоровчих закладів, в яких оздоровлюватимуться діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження та період часу оздоровлення дітей в цих закладах);
- зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 завчасно (за 10 днів до канікул, рекомендованим листом на адресу її реєстрації) письмову документально підтверджену інформацію щодо адреси та закладу, де діти сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуватимуть протягом канікулярного часу.;
- зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 можливість щовівторка та щочетверга о 20 год. 00 хв. спілкуватись з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в телефонному режимі (за номером телефону відповідача НОМЕР_1 ). Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 письмово на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_5 інформацію щодо захворювань дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , методів лікування, застосування медичних препаратів, даних лікуючого лікаря (терміново в день діагностування захворювання); - зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 завчасно (за 5 днів до проведення) письмову інформацію (рекомендованим листом на адресу її реєстрації) щодо психологічних діагностувань та психолого-корекційної роботи, що буде проводитись з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зазначенням відомостей про психолога, закладу, адреси, дати та часу, коли проводитиметься таке
діагностування, робота.;
- зобов`язання відповідача ОСОБА_2 щосуботи на період часу з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 передавати дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,  ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , матері ОСОБА_1 для налагодження соціально-психологічного контакту та відновлення дитячо-батьківського зв`язку, без присутності батька (до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 753/22097/19).
В обґрунтування заяви посилалася на те, що відповідач ОСОБА_2 позбавив її батьківських прав  відносно її синів, і у  разі незабезпечення позову, вона й надалі не зможе бачитися з своїми синами  з метою відновлення дитячо-батьківського контакту,  що в подальшому призведено до неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, оскільки контакт між нею як матір`ю буде невідновно втрачений.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2020  року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про  забезпечення позову, відмовлено.
Непогоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій  посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.
Зокрема зазначає про те, що відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції взагалі не зазначено ні мотивів, ні підставі відмови у задоволення заяви про забезпечення позову.
Вказує про те, що не бачить синів більше трьох років, відповідач не надає жодної інформації стосовно синів: ні про їх місце фактичного проживання, ні про навчальні заклади, ні про медичні установи, ні гуртки та секції, де займаються її діти.
В оскаржуваній ухвалі  суд посилається на   п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22  грудня 2006 року № «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при цьому, жодним чином не зазначає чиї права і які саме права порушує поданою заявою про забезпечення позову.
Сторони правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України  не скористались. 
В судовому засіданні представник  позивача адвокат Кшевецька І.В. підтримала  доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.
Представник відповідача адвокат Незвіський Д.Я. проти доводів апеляційної скарги заперечував.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Суд першої інстанції, врахувавши характер правовідносин, що виникли між сторонами оскільки, дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки  відсутні обставини існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, також вимоги заяви про забезпечення позову у такий спосіб, про який просить позивач, виходять за межі заявлених ним позовних вимог і може привести до порушення прав та інтересів інших осіб, які мають права або бажають їх мати, стосовно якої заявлені вимоги про забезпечення позову.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.                                                          
Відповідно до ч.1  ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач  ОСОБА_1   звернулася до суду з позовом  до ОСОБА_2 , в якому просила  зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 перешкод у вихованні та спілкуванні з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити порядок участі матері ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 Між сторонами виник спір з приводу способу участі батьків у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні. 
Таким чином, обраний захід забезпечення позову фактично є тотожним задоволенню позовної вимоги позивача, що суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що скаржником не доведено обставин що невжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, може істотно ускладнити чи унеможливити можливе виконання рішення про зобов`язання ОСОБА_2 припинити дії, які порушують права позивача на спілкуванні з синами, визначення способу участі  матері у спілкуванні з дітьми,  у їх вихованні, за захистом та поновленням яких позивач звернувся до суду.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття судом обраного заявником заходу забезпечення, оскільки обраний вид забезпечення позову за своїм змістом фактично  є тотожним можливому задоволенню позовних вимог ОСОБА_1 . 
Крім того, заявником не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення його позову.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, і на законність постановленої ухвали не впливають. 
            Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
            Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
            Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2020  року  - залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                             Л.Д. Поливач
 
                                                                       О.І. Шкоріна